Не въздишай, така трябва.
Е, а може би, Карлсон наистина съществува?
Ох.
Това е Карлсон!
КАРЛСОН СЕ ВЪРНА
Така, имате си и кученце. Матилда, слушаш ли ме?
Така, много добре! Е, нищо, ще направя от него човек.
- А-a... Е-е... - Фракен Бок. Бок!
Вашето пушене може да се отрази сериозно на моето здраве.
Ще трябва да изоставите този лош навик.
Добре... Е-е-е...
Вие ли сте пуснали обява,
че ви трябва икономка?
Честна, с добър характер... Така, това съм аз!
- Но ние потърсихме възпитателка. - Е, и кого трябва да възпитавам?
Какво агресивно куче.
Надявам се, Фракен Бок, че обичате деца?
Как да ви кажа... Безумно!
Е, вървете. Работете спокойно.
Тръгвам.
И ви обещавам, че скоро няма да познаете детето си.
Благодаря.
Дай кифличката! Първо - сладкото разваля фигурата.
Второ - върви да спиш!
Трето - научи си уроците.
И какво още? Какво още е нужно? Oх, колко е трудно да възпитаваш.
Да, спомних си! Измий си ръцете!
А защо да ги мия, ако няма да ям?
Матилда, чуваш ли ме? Дете мое, заеми се с този звяр.
Само бъди внимателна - кучето не е стерилно.
Карлсон. Карлсон!
Какво си се развикал? Изплаши ми всичката риба.
- Здравей, Карлсон! - Здравей, Дребосъче.
Слушай, защо не ме попиташ, къде се изгубих през цялото това време?
- Къде се изгуби през цялото това време? - Това е то! Бях у моята баба. Да!
Знаеш ли каква баба имам?
Тя като ме види и започва да крещи из цялото село: "Карлсончо, скъпи!"
А след това като ме налети и ме прегръща!
Баба ми... Тя е световен шампион по прегръщане.
- Така ли? - Какво, не вярваш ли?
Вярвам. Но ти все пак долетя.
Долетях. Е, а ти мислиш ли, какво говориш?
Нима с такъв мотор може да се лети? Замалко да падна по пътя. Чуй!
Видя ли?
Аха.
Спешно се нуждая от поправка. Tорта с разбита сметана ще ми дойде добре.
- А торта... това... Сигурно няма. - Ти какво, ума ли си загуби?
Скъп приятел е долетял отдалеч на секундата, а вие нямате торта.
- Но ние не знаехме. - А какво изобщо знаехте?
Вие сте длъжни да се надявате по всяко време!
Слушай, може би искаш печена наденичка?
- Печена? - Аха.
Ех, човек като попадне у вас и се научава да яде всякакви гадости.
Давай, донеси тази наденичка.
- Ох, заключен съм. - Какво? Защо си заключен?
Икономката. Направо е мъчителка.
Не плачи, не плачи. Ти ли плачеш или аз?
- Аз плача. - А аз не плача.
- Ти не плачеш. - Слушай, а коя е тази икономка?
Добър вечер, скъпи приятели!
Започваме нашето редовно предаване "Из живота на привиденията".
Много ви молим да отделите децата си от синия екран.
И така, днес на гости са ни двама... M-да...
Bпрочем, сега ще чуете един разказ за среща с диво,
но симпатично привидение.
Ето какво се е случило.
Безобразие, противно е да се гледа.
Пфу, колко е некултурно.
Матилда, Матилда! Tи какво, оглуша ли? Изглежда, че на теб ти говоря.
Виждала ли си нещо подобно? По телевизията да показват крадци!
Аз с какво съм по-лоша от тях?! Безобразие. Ех!
И така, скъпи приятели!
Молим всеки, който знае нещо за живота на привиденията,
да ни се обади в редакцията. Hашият телефон е: 2233223322.
- Не плачи. - Не плача.
Ето така, не плачи. Спокойствие и само спокойствие!
Слушай, можеш ли да познаеш кой е най-добрият укротител на икономки в света?
Кой?
- Не знаеш ли? - Не.
Е, разбира се, че съм аз
- А! - Да полетим!
Слушай, а защо тогава ме излъга?
- Какво? - Че си на седем години.
- А на колко? - Е, тежиш като за осем!
Но, къде си, къде си ти? Е, излизай палавнико. Ку-ку!
Странно... Тук го няма. А, ето къде си! Как така?
Има обувка, а в нея няма дете. Ку-ку!
Kу-ку!
Kу-ку! Къде си?
Ку-ку!
Ах! Къде беше?
Малко полетяхме с Карлсон.
Как така "полетяхме"? Също като птиците ли?
Така, добре, да... Ей, сега, връщам се след минутка.
Трябва да си взема капките от глава. Hе, за глава.
Какво е това?
Ку-ку, ку-ку, ку-ку, ку-ку...
Ох, какъв кошмар! Cлушай, но това е просто ужасно.
У вас се е заселила говореща глава. Ето, ето, гледа ни.
- Не си ли виждал телевизор? - Не съм.
А-а-а! Но кажи ми, къде са му краката?
Почакай, сега ще си изясня.
Tака! Ето така!
Знаете ли, ние тук си играем с кифличките.
Позволете да ви се представя. Карлсон! A това е малкият ми... Къде?
Е, така няма да играя.
Стига си ял тези кифлички - ето, изяде вече седем!
Какво се смееш?
- Толкова си смешен! - Толкова й харесах. Всичко е заради теб!
Ку-ку.
Ти ли си? Ку-ку, моето момче!
Колко е добре! A ля-ля-ля-ля-ля! A ля-ля-ля-ля-ля!
Ах, но какво правиш?
Какво е това, какво е това? Нищо. Нищо.
Кажи ми, скъпо дете, в кое ухо ми бръмчи?
В лявото.
Ето, че не позна. Бръмчи ми и в двете уши.
A ля-ля-ля-ля-ля, а ля-ля-ля-ля-ля, а аз си загубих ума! Kаква досада!
Е, разбра ли, кой е на големия в света укротител на мъчите... Ох!
Е, най-накрая спря да бръмчи.
Ах! Какво става?
Главата ми си е на място, креслото си е на място...
- Госпожо! - Между другото, госпожица.
Е, госпожице, приемете поздрави от най-доброто привидение - с мотор!
Казваха ми, че не трябва по цял ден да гледам телевизия.
Ето, заповядайте.
Ох! Ах, ах, не така, страхувам се!
Е, хайде да се запознаем.
- Не искам, страхувам се от вас. - Но защо?
Страхувам се от призраци. Ах-ах-ах-ах!
Е, но къде избяга, така няма да играя. Тя какво, наистина ли си загуби ума? A?
Телевизията ли е? Програмата "Из живота на привиденията"? Да, да.
Знаете ли, че при мен влетя едно очарователно привидение.
Елате по-бързо. Искам да запозная света с него.
- А! Разбрах! - Какво разбра?
Карлсон, знаеш ли, че тя иска да попадне в телевизора.
- Тя - в телевизора? - Да.
Но как една такава дебела икономка може да влезе в такава малка кутийка?
Нищо няма да се получи, ще трябва да я сгънат на четири.
Ех, ти. Пак нищо не разбра. Сега ще ти обясня.
- Давай. - Извинявай, кой е този?
Този? Това е Карлсон, който живее на покрива!
Извинете, вие ли ми бръмчахте в ухото? Bие ли?
Е, честно да ви кажа, да.
Вие ли взимахте кифличките ми?
- Стоп! Млякото ви изкипя. - Боже мой! Млякото изкипя!
Извинете, какво мляко? Не съм слагала мляко на котлона.
Пак ли се заиграваш, палавнице?
Ах, колко е досадно, че не сте привидение.
Но защо?
Защото сега ще дойдат хора на изкуството от телевизията.
Специално ги повиках, заради привидението. А сега какво ще си говоря с тях?
Как за какво, а аз? За мен?!
Аз съм умен, красив, мъж в разцвета на силите си.
Е, в пълния разцвет на силите си!
Да, но тези от телевизията, това не ги интересува.
Но още съм и талантлив.
Внимание! Сега ще видите най-добрия в света Карлсон!
Ох! Колко е хубаво, че се прибрахте! Знаете ли, че Карлсон се върна!
Елате, най-накрая ще ви запозная с него.
Е, Дребосъче, къде е твоят Карлсон?
Излетя, но обеща да се върне! Mилият, милият...
превод и субтитри НИКЧО