PORTREE
FOTOATELJEE
Mu naisel sünnipäev on täna, mu foto kingiks sobiks väga.
Noh, kas valmis ehk su töö? - Veel mõni üksik pintslilöök!
On sarnane? - Ma annan pea!
Nüüd lõpetasin. - Kui elus! Hea!
Parem fotot poleks teinud! - Ma kõrges kunstikoolis käinud.
Ma näen, sa pole formalist. - Olen loomade maalija - portretist.
Portree on hea!
Nii sarnane, et endalegi hirmu teeb!
Võtke, palun, on kingiks see! - Ei oodanud. Sind tänan veel!
Tere, sõber, mida teed? Tulin tellima portreed.
Ma nägin sinu tiigrit - ðedööver! Tõeline meistritöö!
Kas vastu võtad tellimuse? - Millal tuled? - Kasvõi kohe.
Kuhu istun? - Kännule, näed - see. - Ära jalgu pildi peale tee.
Nagu invaliidil?
Mis sa nüüd, ei sugugi, näopilt vaid, näed, siiani.
Et oleks ainult pea. - Ja tagaplaan? - Ehk muru oleks hea?
Selge, arvestan su sooviga, sa ära enam räägi minuga.
Kuis läheb, vaadata kas saan? Ma väsind istumast seal maas.
Nii, nüüd ainult kuupäev veel, ongi valmis mul eesli portree.
Istusin ma pikka aega, kuid täpselt sa ei jõudnud kaeda?!
Sa oled maalil nagu elus. - Ei, mitte pooltki nõnda ilus!
Kuidas kujutada sind? - Kui tiigrit!
Hea, siis olgu nii!
Vot nii! Ma tegin kõik, mis suutsin, pilti nii, kuis kriitika, ma muutsin.
Ka hinge joonistasin siia!
Teine värk! Mul pole sõnu! Kogu südamest mu tänu!
Veel ainult nimi pane alla!
Kas mõistad seda, okaskera? Ju olen sarnane ja kena?
Just nii! - Kui vaimukas portree! See tiiger - mina olen see.
Haltuura, soperdis!
Kelle pilti sa seal tassid? - Sa mind ei tunne? Ära vassi!
Ainult õelusest võib seda: nii väärakaks üks eesel teha.
Sa, karu, oled loll ja nõme! - Nii näed sarnasust, mis tõde!
Õiglast kriitikat te võtke hinnata ja ärge kartke eesleid riivata.
Jutustas Pastella