SOJUZMULTFILM
Pro Sidorova Vovu
Malý Vova byl strašně rozmazlený.
Čistý a svěží byl slaďounký.
Všechno začínalo svítáním.
Dejte to, podejte tohle!
Posaďte na koně, dívejte se na mě!
Matka ze strany babičky mu smaží palačinky.
Babička ze strany matky ho učí stupnici.
A jeho milovaný dědeček oblečen je v teplém kožichu.
Hodinu, či možná čtyři, čeká v kuse v dětském světě,
neboť je šance koupit chlapečkovi džínsy!
Hurá!
Tety a strýcové dělali pro chlapečka možné nemožné!
Pekli dorty,
vozili na kole a na bruslích.
Karavan! Karavan!
Proč?
To je prosté, nebudeme dělat tajnosti!
V domě bylo mnoho dospělých a dítě jen jedno!
Ale roky běží jako nikdy a nikde!
Uplynul rok, uplynul druhý.
Musí se naučit disciplíně
v Rudé armádě!
Vova jde na vojnu a rodina s ním!
Pamatujte! Raz, dva!
Přes dvě zimy! Přes dvě!
Vova nastupuje k jednotce: Zdravím! To jsem já!
A to je máma!
Budem sloužit spolu, já nic neumím!
Poslali telegram maršálovi.
Rekrut Sidorov přivedl s sebou matku!
Adjutant dostal telegram.
Haló! Haló! Haló! Haló!
Rekrut Sidorov přivedl s sebou matku. Chce, aby s ním sloužila.
Haló! Slyšíte mě? Haló!
Adjutant neodvažuje se podat hlášení.
Uplynula hodina. Další.
Bohužel, z Moskvy žádná odpověď.
"Dobrá!" - řekl velitel pluku -
"Může být! Služte spolu."
Rota!
Raz! Dva! Tři!
V ten samý den, hned po matce, u vojska objeví se děd...
...babička s padákem, teta s rozkládací pohovkou.
"Kluk je bez nás ztracen! Spadne na něj letadlo!"
Rota vztyk!
Od úsvitu do slunce západu! Pracovní den vojáka!
Černá dívka v zahradě, trhala bobule!
Pro vše platí nepsaná pravidla.
Nemůžeš? Naučíme!
Nechceš? Donutíme!
Každý jistě pochopí, v jídelně a ve zbroji:
"Těžko na cvičišti, lehko na bojišti!"
Marusja raz, dva tři!
Kalina!
Černá dívka v zahradě, trhala bobule!
Marusja raz, dva tři!
Kalina!
Černá dívka v zahradě, trhala bobule!
Soudruzi, dobré zdraví a mnoho šťastných let!
Tenhle svátek je vždy s tebou.
Večerka!
Není divu, že lidé říkají:
"Voják spí, služba běží!
Zase ráno! Polygon!
Celé moře epolet! Slunce, hudba... Vovova četa pochoduje!
První, vesel a zdráv, jde sám Vova Sidorov!
Má jen čepici, vše ostatní dal tetě!
A nese si bagetku. Je-li unaven, ukousne!
Za ním v řadě tvrdohlavě, kráčí teta, babička i máma!
A kdo se řítí z boku?
Děd na vraném koni kryje pravé křídlo!
Levé kryje tank!
Tak za metrem metr, prošli kilometr.
Máma vidí seník, velí: "Stůj!"
Babička s dědečkem vaří oběd
aby nakrmili Vovku trošku!
Za maminku!
Za tatínka!
Ještě za staršinu!
A za plukovníka celou sběračku!
Tak skončil oběd a začala porada o pochodech,
bitvách a vojenských operacích.
Koho pošleme na výzvědy?
Samozřejmě, babičku s dědečkem!
Budou jak dva turisté, proplíží se tři sta kilometrů.
Zjistí, kde jsou rakety i další různá tajemství!
No, no!
A kdo bude držet obranu?
Zavolejte strýčka Androna, pracuje jako hlídač.
Všechny nepřátele složí na místě!
Zavolejte synovce Viktora a taky Petra Kuzmiče!
Strýčka Igora rychle najděte!
Borju, Zinu, Semjona pozvěte!
Tys opustil břeh svůj rodný!
Správně, Vovo, odpočiň si.
On jediný je naše radost! Musíme Voloděnku ochránit!
Mámě dejte kulomet!
Nebylo u pluku takové hanby!
Když vtom přišel telegram!
V telegramu jedna řádka: "Vyhnat vetřelce! Tečka!"
Vova Sidorov vyrostl prostě...
Stručně, byl asi takový: hloupý, líný, pitomý!
Ještě že ostatní vojáci byli chlapci zcela jiní!
Mohou stát na stráži!
Plout lodí rozbouřeným mořem
STŘELNICE
Trefit jakýkoli cíl! Nikdy nezklamou!
Vlevo v bok!
Jestli byli bychom jak Vova zkažení,
už dávno byli bychom dobytí!
Ale věřte vojenskému slovu: "My Vovu napravíme!"
Vpravo v bok!
Pochodem v chod!
Scénář: E. Uspenskij, E. Nazarov
Režie: E. Nazarov
Kamera: M. Drujan
Vypravěč: S. Jurskij
Konec © Kinostudio Sojuzmultfilm, 1985