СНЕЖНА КРАЉИЦА
Чекајте! Чекајте!
Први кишобран.
Други..., ух...
Као прво, здраво! Драго ми је да вас видим.
Поздрав и теби, пријатељу деце, Ханс Kристијан Андерсен.
Птице, цвеће, столице и чак и тај стари ормар...
... сви они причаће приче и авантуре.
Не мало њих ме зна и имају право када кажу да...
... нико на свету не зна толико прича попут Оле Окосклопа.
Да, заборавио сам да се преставим: зовем се Оле Окосклоп.
Стари људи су ме звали богом сновиђења.
Ха, ха, а кажите и сами, личим ли ја вама на бога?
Ја сам само мали вилењак.
Вечерас, кад спусите главу на јастук и покријете се јорганом,...
... тихо ћу вам се прикрасти и дунути вам лако за врат.
Ја дунем, ваше очи се затворе и ви утонете у сан.
Тада ја отворим кишобран. Овај кишобран...
... изнад добре за децу и почнем да га окрећем, овако.
И они сањају целу ноћ узбудљиве приче.
Други кишобран је за непослушну децу.
Ја га отворим, они заспе, али леже као дрво и ништа после не виде.
Али сигуран сам да су сва: чудесна, мила, послушна...
... неискварена и вредна. Зато ћу да вам кажем причу.
Послушајте и погледајте!
Пред вашим очима је стари град...
- Герда! Герда! Заливаш улицу. - Ох!
- Ој, шта сам учинила. Добро да није погледао горе.
На небу нема ни облачка.
Погледај! Погледај, једна ласта донела цветић!
Желим да ти дам дар.
- Ово сам припремила за тебе. - А ово је за тебе.
Хвала. Хајде да је ставимо у исту саксију.
Па хајде...
- Нераздвојне ће бити. - Као и ми.
- И здружене. - Као ми!
- И волеће друг друга. - И волеће друг друга, као и ми.
- Каи... - Герда... - Долазим... - Долазим...
- Довиђења, Герда! - Довиђења, Каи!
И тако они јако волели једно друго. Лета су проводили у свом...
... висећем врту. А када дође време киша а за њима хладноћа...
... током дугих зимских вечери, Каи је долазио код Герде...
... и бака би им причала приче.
А сад добра децо, слушајте како пуцка дрво када је споља хладно.
Погледајте снег. Свака пахуљица личи на белу пчелу.
Бако, реците нам одакле долећу беле пчеле пахуљице.
Долазе са севера преко великим хладних мора,...
... ношене ветровима над ледом, таласима и невременом.
Све су то верне слуге Снежне Краљице.
Тамо је ледени дворац.
У овом дворцу живи сама Снежна Краљица.
Је ли она лепа?
Тешко је замислити како је лепа.
Све је испуњено ледом, и белом заслепљујућом светлости.
А она је још увек жива. Очи јој сијају као звезде, али без ичег топлог у њима.
Има много чудеса у овом дворцу. Постоји соба са леденим огледалом.
Када погледа у њега, царица види сво своје краљевство.
Бескрајна снежна поља, велике санте леда....
Понекад ноћу, она прелети погледом Изнад градских улица...
... и гледа кроз прозоре.
Ох! Снежна Краљица!
- Гледа нас. - Зашто се плашиш?
- Нема никога. Плашљивице. - Али зар Царица не може да дође овде?
Нека само проба, ставићу је на шпорет загрејати и она ће се растопити.
Врућа пећ, ха, ха, ха,... И она се истопи, ха, ха,...
Призивам вас ледене иглице и наређујем својом чаробном моћи...
... да летите, и шумом ветра обгрљене одлетите...
... ка оним људима. Нерастворљиве у очима и срцима...
... ширите само штету, а ономе ко себи допусти да вас погледа...
... ћете ући у срце, да постане зао и отада само зло чини.
Нека буде тако: летите ...
- Ох каква мећава? - Хајде да погледамо.
Снежна Краљица!
Она гледа... кроз наш прозор.
Децо, брзо затворите прозор.
Ох, крхотина оштрог камена...
је ушла у моје око и... срце!
Пусти ме да погледам!
Ништа, све ме прошло. Престани да ме гњавиш.
Ох, наше цвеће!
Баци га псима!
- Бако! Бако! - Не плачи Герда.
Јадан Каи ...
Његово срце постало је ледено, постао је немилосрдан...
... према Герди, па чак и према својој баки.
Разлог је ледена иглица која му је ушла у око и срце.
Али, погледајмо, шта се после десило ...
Каи...
- Каи, Каи ... Могу ли са тобом? Могу ли? - Ти ћеш пасти, и плакати!
Ја нећу пасти, а и ако паднем, нећу плакати.
- Нећеш падати? - Не ...
Нећеш плакати? - Не... - Добро, седи!
А шта оно би: нећеш пасти! А шта оно би: нећеш плакати!
Погледај Каи не плачем, ја стварно не плачем.
Каи, дођи са нама! Хајде!
Где ћеш ти?
Не чини то! Каи ... Не чини то.
Хтео си да ме ставиш на врућ шпорет?
Хоћеш да све замрзнем!
Дођи к мени!
- Осећам да ћеш да се смрзнеш? - Хладно ми је! И то ме боли!
Боље онда да те ја не љубим.
Имај поверења у мене, дечаче, идемо одавде у чудесно...
... царство. Кад дођемо све ћеш заборавити. Твоје срце ће постати камени лед.
Неће у њему бити радости, ни туге, само тишина...
... и хладноћа. То се зове срећа!
Прошла је зима, али се Каи није вратио.
Безнадежно га је чекала Герда. А кад дође пролеће...
... Герда се обуче у најбоље, обу своје црвене ципелице,...
... пољуби баку која је спавала и пође да тражи Каја.
Храбра девојчица Герда!
Реците ми молим вас да ли знате где је Каи, мој брат?
Не знамо. Не знамо.
- Можда ти знаш где је Каи? - Не-е-е ... Не знам. Ја сам се тек родила.
Реко, реко, можеш ли ми ти рећи где је Каи, можда ...
Ево узми моје нове ципеле, није ми жао, и реци ми где је Каи.
Не желиш мој поклон?
Не може бити да не знаш.
Молим те, узми!
Хвала ти!
Водиш ме Каји?
Не бој се! Не бој се!
Гледај, војници!
Престаните са буком!
Умукните!
- Ох, јадна ти, лепотичице! - Здраво!
Како си прошла дубоку и бистру реку?
- У потрази сам за братом Кајом. - Идемо!
- Ти си гладна и уморна! - Какво прекрасно цвећа.
- Могу ли вас питати где је Каи? - Сама си, као цвет.
Давно сам желела да имам девојчицу, малу и лепу.
- Лези и одмарај се. - Не, не, морам да нађем Каја.
Спавај. Спавај. Све заборави.
Нека ти се чини да је час твог доласка био давно, пре много недеља.
Спавај. Спавај.
Та старица је знала чаролије.
Било је и лоших вештица али врло ретко. Оне су радиле све...
... за сопствени ужитак. Сада је она хтела Герду за себе,...
... а за то је требало да девојчица заборави све, да заборави Каја!
Зашто сам овде? Где сам ишла? За чим? Не знам.
Зашто ми је тако тешко? Имам неку невољу.
Ружа. Руже. Бијела и црвена. Сетила сам се. Каи!
Немојте да трубите! Сажалите се на мене!
Врата, враташца, морам да тражим Каја, молим вас пустите ме да прођем!
Хвала!
Јесен. А овде је лето.
Каи!
Каи! Мили Каи!
Одговори ми!
Нисам добила одговор од Каја.
- Здраво! - Здраво!
- Моје име је Каракс. - Лепо.
Где си пошла овако касно и сама, зар се не плашиш?
Врло сам уплашена, али сам кренула да тражим Каја.
Господине Каракс можда ви знате где је Каи?
- Каи, вероватно дечака? - Да, добар, племенит, храбар.
Добро, великодушан, храбар. Недавно сам наишао на једног таквог.
- Можда је Каи? - Појавио се нитокуда и пољубио принцезу!
Каи воли све!
Сад га више никуда не пушта, постали су нераздвојни.
Господине Каракс, реците ми како га могу пронаћи?
Ништа једноставније, могу те одвести у дворац.
- Он има плаве увојке. - Каи!
- Храбар, плаве очи. - Сигурно је Каи!
- Брже, потрчимо! - Чекајте! Немојте журити!
- И ето, стигли смо. - Како је лепо овде.
- Каррр, Каррр - Каррррр... - Ово је моја супруга.
- Здраво! - Она ради у дворцу,
- А ово је сестра нашег принца. - Имам врло добре вести за вас.
- Данас је у дворцу бал. - Ох!
- Али... вас неће пустити у дворац. - Зашто то?
- Зато што си боса? - Ја сам боса.
- Каррр, Каррр, молим те! - Добро, онда идите,...
... а касније ћу вас тајно увести. - Хвала!
- Сви сад спавају, идемо. - Трчимо.
- Узми ово ће ти помоћи. - Хвала.
Ту је неко.
Каква наивност!
Ово је само оклоп унутра је све празно. Слушај!
Да, то је празно.
Један, два ... Један, два ...
Један, два, три, четири ...
Реци ми, хоћу ли да видим ускоро Каја?
Шшшш, тишина, ухватиће нас све. Ноћна патрола.
Ох, како ми бије срце.
О, каква неугледна брбљива девојчица! Идемо!
Гледај! Још један!
Чуј, и тај је празан.
Шта то радиш? То је прави стражар.
- Коначно смо стигли. - Сада ћу да га видим.
Каи, драги Каи, пробуди се!
Нашла га је.
Ох, није он.
Он је. Зар не?
Стража! Стража овамо!
Нека те не буде страх. Јадна девојчице, шта се десило?
Опростите мени, мени и мојим пријатељима!
Ох, што је интересантно!
Мислио сам да си био мој побратим Каи.
Тражила сам га свукуд по свету.
Ох, како романтично!
Шта ту чекате, као будале? Пустите их све!
Сад у строј! На лево круг! Напред марш!
Зашто плачеш јадна девојчице?
И да, то није био Каи, какав тежак бол!
Али, заправо, где је Каи? Хајде да видимо ...
ево овде... ово је врх леденог света...
Они, више су занимљиви него да су живи.
- У праву си, Каи. - Колико прецизни. Ниједна погрешна линија.
- Ти си постао врло паметан, Каи. - Да, али не мирише.
Каи, много пута сам ти рекла: укуси, лепота и срећа...
... песме и љубавни стихови,...
... мораш заборавити о свему томе. Каи, заборавити!
Да. Заборавити.
- Знаш ли што је радост, Каи? - Не, не знам.
- А лепота? - Не, не знам.
- Сећаш ли се шта је то љубав, Каи? - Љубав? Не знам.
- Ох, сјећам се. Герда. - Герда?
- Сећаш се Герде? - Да.
Ускоро ћеш и то заборавити, твоје срце ће постати потпуни лед.
Герда, дарујемо ти ову златну кочију...
... и овај шал.
- Ето, да не идеш пешице. - Хвала вам.
- Хвала. Хвала. - Желим ти да брзо нађеш Каја.
- Збогом! - Здраво, Герда! Срећан пут!
Какви добри људи и животиње.
Злато. Крзно. Девојчица.
Погледај малу како је лепа, а каквог ли је укуса?
Да видимо каквог је укуса.
Јој! Престани то да радиш неподношљиви створе!
Бежи одавде, то је моја играчка.
- Ах, какво крзно, дај га овамо. - Ти са својом мајком тако?
- Јој, јој, јој, јој ... - Бежите одавде, сви!
Не брини, нећу те убити, све док ми се свиђаш.
- Ох, какве рукавице! - Ево, узми их.
- Капа ... - И капа ...
Па, сад идемо.
Нек кочије лете...
... брже и брже у мрачан свет,
Хеј, наш кочијашу, потеци коње ти у лет.
Ха, ха - ха, ха-ха ...
Хеј, запуцај коње...
...не дај ни њима мрву сна.
Хеј, ви децо бачве,...
... попите ово све до дна.
Хајде, хајде...
Сада се диви мом зверињаку. Моје зверке.
Помилуј, ако хоћеш помилуј га.
Драге вам зверке шумског света.
Здраво, Рутави, хајде плеши, плеши, Рутави.
Немој га мучити. Не мучи га.
Глупости, нежан према зверима.
А сада се можете придружити мом зверињаку. Принцезо.
Ја нисам принцеза, ја сам просто Герда. Идем кроз свет и не могу наћи...
... мог побратима Кају. - Глупа ли си! А где је он?
- Не знам! - Врло си глупа. Сад ми кажи све.
- Хајде, причај! - Ха-ха-ха-ха ...
... а онда су санке нестале и од тада ја дозивам...
... Каја. Стално.
Не, не, они ће те убити. Боље, боље ја сама да те убијем.
Знам. Ми знамо. Знамо. Ми знамо где је Каи.
Њега је украла Снежна Краљица.
Снежна Краљица?
Он је прошао поред нашег скривеног гнезда на путу ка Лапонији,...
... а вјетар је дунуо и све је угинуло. Остали смо само ми.
Лапонија? Где је то?
На далеком северу. О, што је тамо лепо.
- Какви су то разговори? - Они знају где Каи.
Ма не дречи. Говорите шта знате.
Ми знамо. Ми знамо. Ми знамо. Ми знамо све.
- Ја исто знам. - Знаш?... Знаш.
Слушај, дајем ти слободу, али за њу ћеш...
... одвести девојку у то Снежно Краљевство. - Ох! Одлично!
Захвалан сам ти.
Хеј, ви, тишина, иначе ћу да се предомислим!
Тише, да се не предомисли.
Пођите. Ево ти: капа, рукавице, шал. - Хвала.
Не, шал ћу да задржим.
- Сада, брзо! - Хвала ти за све.
Ћути, не кмечи. Можда мислиш и мене да омекшаш.
- Збогом! - Доста нежности! Нестаните.
- Лети као ветар! Тражите свугде тог дечака. - Збогом!
Доста нежности ...
Сви напоље сада. Уморна сам од вас!
Било ми је досадно, све ћу вас пустити сада. Нестаните овде.
Нежности, какве нежности ...
Пустите ме, пустите ме саму. Опростите ...
Ускоро, драги. Ускоро.
Молим те, драги.
Ох, драга и жалосна моја!
Тачно је, овде је била Снежна Краљица, али је то било давно.
- Он је отишла далеко у Финску. - Али, брат мој, шта је са њим?
Да, да, са њом је био дечак. Било је скоро скроз смрзнут.
Да, морамо наћи Каја. Наћи што пре.
Ох, жао ми је што нисам била од помоћи.
Тако и тако... Дајте ово старој финкињи!
Она ће вам помоћи! Сад, напред!
Слободан сам, поново! Али сам у журби... У журби сам.
По... мо... зи... Гер... ди ... Хммм...
Каи! Треба да спасем Каја!
Дај јој да понесе сируп од 12 биљака.
Не, не можемо га учинити јачим него што јесте,...
... нико то не може.
Шта може бити моћније од залеђеног срца?
- Треба да се жури! - Ја не спавам, не спавам!
Сачекајте, сачекајте, рукавице, ... Рукавице, чизме ...
Ух, драги, мили!
Морамо спасити Каја!
Медени, хајде устани!
Знам да сте јако уморни. Знам. Али, молим те, устани!
Опрости ми.
Каи! Стигла сам до тебе.
Каи... Каи!
Каи... Каи...
Каи!
Дошла сам по тебе! Ја сам, Герда.
Пази! Срушићеш ми замак.
Каи... Каи!
Ох што је вруће... то боли! Баш овде.
Ох, она крхотина!
Герда, драга Герда!
Препознао ме, препознао ме!
Снежна Краљица!
Бежимо одавде. Потрчимо, брзо!
Не, прекасно је.
Растопио се! Каи више није твој.
Не дам вам га! Не дам! Зашто ћутиш?
Нестани. Чујеш ли ти... Нестани!
- Нек вам је са срећом! - Збогом! Довиђења!
- Пуно среће децо! - Хвала!
- Пуно среће децо! - Хвала, збогом!
- Сретно! Довиђења! - Хвала.
Наше руже!
Оне поново цвату.
Верујте да је и њима и вама остало још много чудесних прича.
А ова се овде завршава.
Крај приче