HIRMUS LUGU
Ja siis veel:
Miks seisab haigur ühel jalal? - Miks siis ometi?
Kui ta ka teise jala üles tőstab, siis ta kukub.
Mul on aeg koju minna.
Nägemist!
Pime on.
Mis, kas on hirmus?
Sinuga koos ei ole hirmus.
Nüüd räägi sina midagi uut.
Hea küll, räägin.
Pimedal, kottpimedal ööl...
Oh, sind őnnetut argpüksi!
Hirmus!
Ise sa palusid uut juttu.
Pane uks endisesse kohta tagasi!
Kas sa vőiksid veidi lőbusamat lugu rääkida?
Noh.
Ühel valgel heledal päeval...
Nii on juba hoopis teine asi!
Kui lőbusalt lendlesid liblikad, koiliblikad,
herilased, herilased, öökullid,
rebased,
läks suslik pőllule jalutama.
Aga päike juba loojus
ja ümberringi oli öö.
Mis sinuga on?
Mitte midagi. Mis seal edasi sai?
Mis? Mis edasi? - Kuidas see hirmus lugu lőppes?
Ei lőppenud millegagi.
Noh, suslik jalutas,
noh, jalutas pisut ja ei kohanud kedagi
ja naasis koju.
Oma koju tagasi
ja läks magama.
Käivad siin, magada ei lase.
Valgel heledal päeval.
Ja mitte kedagi ei kohanud.
Mida ma siis nii hirmsat rääkisin?
Milline argpüks! Mina näiteks...
Hästi, nii jääb! Ööbin sinu juures.
Minuga koos ei ole sul ju nii hirmus, eks?
Jutustas Pastella