PORILOMBI ÄÄRES
Seega,
kas kuuled, oinas?
Meie, sead, põlvneme delfiinidest.
Ärka üles!
Just, just.
Kunagi pooled delfiinidest tulid välja kuivale maale.
Piinlesid, piinlesid, ja näed!
Misasja? Mis näed? - No näed, siin.
Sigadeks said, noh. Tainapea!
Ja mis see on? Neil seda pole.
Lambapea!
Aga millega siis maad tuhnida? - Millega?
Ega ometi sarvedega.
Aga kõrvad? Delfiinidel pole kõrvu.
Oled ikka oinas!
Aga loivad, loivad, mäletad?
Me kohendasime need kõrvadeks.
Aga see mis on?
Mis? Kas sa siis ei näe? - Näen. Sabakrõnks!
Aga delfiinidel...
Vett on vähe, ainult pori, nii see kokku kuivaski.
Aga jalad? Kust jalad välja ilmusid?
Aga kuidas siis seda kõike kanda? - Kuidas? - Jalgadega.
Nii need kasvasidki.
Aga ma siin mõtlen, mis mind kogu aeg vette tõmbab?
Mitte vette, vaid mutta. - Minu päritolu!
Kuula,
võibolla mina ka, tead, kellestki, ah?
Ei. Oinas on oinas.
Aga sina!? - Aga mina olen delfiin.
No ütle nüüd, me solvusime! Olgu, kohe teeme selgeks.
Marss mutta! - Miks? - Võibolla oled sa meie seast.
Sigadest? - Ei, mereloomadest.
Sügavamale, sügavamale!
Noh, kas tunned midagi? - Külm on. - Ei, mitte seda.
Jäta ainult silmad pinnale. Oh! Sa oled ju krokodill!
Lollakas! - Kui hakkad solvama, jääd oinaks.
Ma tahan kaldale.
Ma saan külma!
Oh, aeg on midagi süüa, muidu tuleb talje esile.
Nüüd alles lõunastan, kohe kõvasti söön!
Tead, kuidas mulle meeldib? Nii, et kõriauguni täis!
Et kõhust ka näha oleks. Muidu lihtsalt valavad sulle vett...
Ei! Ei anna sa merelooma mõõtu välja. Kohe kuidagi ei anna.
Kuidas ei anna?!
Sul on kitsas mõtlemine. "Jahe on, külma saan!"
Aga sa pead tundma ennast porilombis nagu kodus.
Lõunasöök toodi!
Oh! Nüüd alles vohmin sisse! Ikka täiega kohe!
Ei söö sa midagi!
Kuidas ei söö? - Aga vot nii! Mine merre ja söö seal!
Kuidas ma selle mere leian? Mis sul üldse hakkas? Ma olen ju siga!
Aga nina ja loivad-kõrvad? Sina siga oled delfiin.
Mis sellest ninast, see niisama.
Aga ma ju röhin?
Delfiin!
Mis triki tahad, võid ära õppida. - Ma olen siga.
Ausõna! Siga! No unistasin pisut...
Noh, kohe solvusimegi! Ma tegin nalja.
Viletsad naljad sul.
Kuula, mina seal,
seda et, kelle moodi?
Mis sa nüüd!
Kui ma ülevalt su peale vaatasin - suuremat oinast juba välja ei mõtle!
Kahju küll. Midagi minus nagu ärkas.
Tormid, kajakad!
Arusaamatu igatsus. Millest see kõik, ah?
Pole aimugi.
Jutustas Pastella