Filmové štúdiá "SOJUZMULTFILM" Moskva 1956
V JARANGE HORÍ OHEŇ
Scenár - Žanna VITENZON Réžia - Oľga CHODATAJEVOVÁ
Asist. réžie - L. ARISTOV
Hudba - G. KREJTNER Výroba - V. NIKITIN, L. ARISTOV
Kamera - N. VOINOV, Je. PETROVOVÁ Zvuk - N. PRILUCKIJ
Techn. asistent - L. KOBALEVSKÁ Mont. asistent - D. FIRSOVOVÁ
Ruské titulky: KARAMORA (www.dxp.ru)
Preklad a časovanie slovenských titulkov: M. M. - január 2021
Ďaleko-preďaleko v chladnej tundre pod surovým severným nebom,
v cárstve zlej metelice,
žila mať so svojimi deťmi v maličkej biednej jarange.
Nad tundrou zúrivo metelica zavýja,
no smelých nevystraší.
Kto má odvahu, kto sa nebojí, ten zlú metelicu porazí.
Prebuď sa, Tajune. Prebuď sa, Jato.
Treba vstávať!
No deti boli lenivé a neposlušné.
Jedine vôňa horúceho koláča ich dokázala zdvihnúť z postele.
Jato, synku, poďme na raždie.
Mama, nechce sa mi.
Tajune, dcérenka, ty pôjdeš so mnou?
Oj, mama... omrznú mi rúčky.
Najviac zo všetkého Tajune milovala svoje dlhé čierne vrkoče.
Naustále sa s nimi predvádzala.
Ustala som, málo raždia som priniesla.
Deti, prineste ešte raždia.
- Toto nám nadlho nevystačí. - Vystačí, mama.
- Vystačí, vystačí. - Ak vyhasne oheň,
sama zlá metelica môže vojsť do jarangy.
A metelica bola už blízko.
Beda tomu, kto by sa jej do cesty priplietol.
I oddelila metelica laň od jelenčeka.
Jelenček zostal sám.
Môj plášť! Prepálili mi môj snežný plášť!
No, veď počkajte!
No pokiaľ horel v ohnisku oheň, nemohla metelica do jarangy vojsť.
Neopovážaš sa! Nenávidím oheň!
- Veď mi deti pomrznú! - Nech pomrznú!
- Nie! V jarange bude horieť oheň! - Priečiš sa mi?!
Si rovnaká, ako hlúpy vták, čo bráni svoje mladé!
Potom buď vtákom!
- Mama! - Mama!
Mama!
Ak by sme mame pomohli a priniesli raždie...
mali by sme oheň a metelica by mamu neuniesla.
Poďme, Tajune, mamu hľadať.
Ale ako nájdu svoju mamu? Niet konca-kraja snehom zaviatej tundry.
Môjmu prepálenému plášťu si ty na vine!
Za to mi ušiješ nový!
Prineste sem snežné plátno a ľadové ihly!
Stále ďalej a ďalej sa Jato a Tajune svojej jarange vzďaľovali.
No svoju mamu nemohli nikde nájsť.
Keď vtom postretli slnko.
Slnko!
Metelica nám mamu uniesla! Kde ju máme hľadať?!
Ďaleko za horami!
- Nebezpečná tam vedie cesta! - Pristav sa, slnko! Pomôž nám!
Veľa práce je predo mnou, ale pomôžem vám!
Tu sú moje šípy, pomôžu vám v problémoch!
- Ďakujeme, slnko! - Ďakujeme!
Jato, zachráň jelenčeka!
Určite aj on stratil svoju mamu.
Nech teda ide s nami.
- Kto sa opovážil?! - Chlapček a dievčatko.
Pripravili ma o korisť, idú sem.
Hej, spachtoš ospalý! Pôjdeš do tundry a nájdeš chlapčeka s dievčatkom!
Zanôť im, nech navždy usnú!
Á... tuná ste... A teraz vás uspím.
- Spánok ma chytá. - Len poďme, Tajune. Musíme ísť.
Vtáčik. Vtáčik!
Nemôžem sa dostať odtiaľto. Odnes pieseň mojim deťom.
Nech mladá krv nikdy nevychladne ani v ten najhroznejší čas.
Nech vás odvaha nikdy neopustí, srdce zostane neochvejné u vás.
Spite zvery, spite deti, sen je najmilší na svete.
Bude sa vám unaveným sladko spať v sniežiku zabaleným.
Spať, spať...
Mama.
Ani dcéra, ani syn, svoju mať viac neuvidí!
Nech vás odvaha nikdy neopustí, srdce zostane neochvejné u vás.
Mama!
Jato!
Jato, prebuď sa!
Počuješ?!
Takto predsa spievala mama!
Tajune, pozeraj! Jelenček našiel svoju mamu!
Už mu je dobre, je so svojou mamou.
Laň rýchlejšie od vetra viezla deti do ďalekých ľadových hôr.
Tam uprostred skál a roklín žila v svojej jarange metelica.
- Čo teraz robiť, Jato? - Budeme stupy sekať.
Nebezpečná a ťažká bola cesta k ľadovým výšinám.
- Jato, nevládzem. - Už je to iba kúsok, Tajune.
Vrchol je už nadohľad.
Deň sa zmenil v noc, no Jato s Tajune aj naďalej napredovali.
Ech, nedočiahne.
Tajune mala krásne vrkoče.
Preveľmi ich milovala.
- Kiež by boli trocha dlhšie. - Tuná!
Chytaj!
Tajune!
Tvoje vrkoče!
A tak s pomocou vrkočov Tajune dostal sa Jato na vrchol.
- Pozri, Jato. - Jaranga metelice.
Tam bude určite naša mama.
No ako prekročiť priepasť? V tulci mal Jato tvrdé šípy.
Hej, tma najtmavšia!
Tam nad priepasťou je chlapček s dievčaťom!
Prikry im cestu svojim čiernym plášťom!
Leť!
Jato!
Tajune!
Neboj sa!
I spomenul si Jato na čudesné šípy slnka.
Polárne žiary!
Bratia slnka!
- Ďakujeme, bratia slnka! - Ďakujeme!
Načo ste sem prišli?!
Prišli sme za mamou.
Utekajte!
Neutečieme!
Jato dobre zacielil a trafil priamo meluzínu.
A tá sa už ako vodná lavína zrútila do priepasti.
Roztopila sa jej ľadová jaranga.
Do tundry vstúpila jar.
Synček, stal si sa ozajstným mužom.
A kdeže sú tvoje krásne vrkoče, dcérenka?
To nič, mama... druhé narastú.
Ako družná rodinka vrátili sa do rodnej jarangy.
Nikdy viac v jarange oheň nevyhasne!
KONIEC
www.Titulky.com