JEŽIĆ U MAGLI
scenario
autor i režiser Jurij Norštejn
Večerima, Ježić je išao kod Medvjedića da broje zvijezde zajedno.
Sjedali bi na kladu, i dosipajući čaj gledali zvjezdano nebo.
Ono je visilo nad krovom, baš iznad dimnjaka.
Desno od dimnjaka bile su Medvjedićeve zvijezde,
a lijevo Ježićeve.
Reći ću mu: - Donio sam ti slatko od malina.
On će reći: Vidiš, samovar se ohladio treba da podbacimo grančica,
onih...onih...kako se zovu...
Smrčevih!...u vatru.
A ja ću njemu reći...
...a ja ću njemu reći...
...ja ću mu...
"Pitam se", pomislio je Ježić,
Ako konj legne da spava,
hoće li se udaviti u magli?
I počeo je da se lagano spušta u maglu
da bi pogledao kako je tamo, unutra...
Oh, gle!...
Čak ni svoju šapu ne vidim!...
Konju!...
Ali, konj ništa ne reče.
Čudak...
...Ježiću!...
...Ježiću...
...Ježiću!...
U rijeci sam...
"Neka me voda sama nosi" odlučio je jež.
Uzdahnuo je što je dublje mogao, i riječna struja ga je ponijela.
...Jeeežiiiićuuu!...
Sav sam se natopio vodom, uskoro ću potonuti.
Odjednom, neko mu dotače zadnju šapu.
"Izvinite", tiho reče Neko,
"ko ste vi, i kako ste ovdje upali?"
Ja sam Ježić, i upao sam u rijeku.
Onda sjednite na moja leđa.
Odvešću vas na obalu.
Hvala!
"Nema na čemu", rekao je Neko.
Ježiću! Gdje si bio?
Zvao sam te i zvao, a ti se nisi odazivao!
Već sam i samovar postavio na trijem,
i dvije pletene stolice
da bi nam bilo udobnije dok brojimo zvijezde
I onda se mislim:
"Doćićeš, sješćemo, pićemo čaj sa slatkim od malina..."
Donio si slatko od malina, zar ne?
Postavio sam samovar i podbacio onih grančica...onih...
Smrčevih?
Smrčevih! Jer od njih fino miriše dim!
I...i još...
Ko još sem tebe zna tako dobro da broji zvijezde!?
Medvjedić je pričao i pričao, a ježić mislio:
"Zar nije divno što smo ponovo zajedno."
I još... mislio je o konju...
Kako mu je tamo...
...u magli?...
KRAJ
Preuzeto sa www.titlovi.com