SFINKSI SALADUS (Vana-Egiptuse freskode motiividel)
Kunagi elas Vana-Egiptuses valitsejate soost mees, kelle nimi oli Amaneht.
Saladuste papüüruselt luges Amaneht, et Nefer-ka-Ptahi hauakambrisse
on peidetud raamat, kuhu on kirjutatud kõik, mis juhtub temaga ja kõigiga siin päikese all.
Ja Amaneht ütles endale:
"Need, kes külvavad vilja ja nisu koguvad ja lõbutsevad ja tantsivad lõikuse ajal,
ei tea, mis ootab neid homme ees.
Mina saan teada ja olen siis jumalatega võrdne."
Et hauakambrisse siseneda,
ütles Amaneht lausumise: "Lahku, Ptah, kao, Ptah!
Ra saab võimsaks. Lase mul näha püha raamatut."
Järsku kostus sfinksi hääl:
"Kui must saab valgeks, aga valge kuldseks, saad vastuse oma küsimustele -
hauakambri uksed avanevad ja sa näed taas püha raamatut.
Lahendad mõistatuse - avaneb saladus.
Või muidu unusta tee Nefer-ka-Ptahi hauakambrisse."
Ra, emmates kiirtega enda loodud maad, sõudis oma laevaga jätkuvalt üle taeva.
Amanehti isa suri ja noorukist sai Egiptuse valitseja.
Mustad Nuubia preestrid kattis Isis valge sulevõrguga.
"Jumalad pühitsesid mind kuldse kaelaehtega.
Ma mõistan selle riituse tähendust," sosistas noor vaarao ja hüüdis juubeldades:
"Lahendatud! Mõistatus on ära arvatud! On vaja vaid sfinksile öelda."
Siis mõistis Amaneht, et oli saanud julma eksituse osaliseks
ja et kibestumist hajutada, läks jahile.
"Puude mustad oksad
kattusid kevadel valgetesse õitesse, aga suvel rippusid okstel kuldsed viljad."
Nii arutles Amaneht ja mõtles juubeldades: "Lahendatud! Mõistatus on ära arvatud!
On vaja vaid sfinksile öelda."
Mornilt istus vaarao, püüdes lahendada sfinksi mõistatust.
Inimesed jooksid tema juurde - on juhtunud kõige hirmsam,
kogu maa on hirmu all, hukkuvad suured ja väikesed!
Minu must vaenlane on kahjutuks tehtud. Valged greifid kiirustavad joobuma tema verest.
Ra ise - elu valitseja ja ka looja -
sirutas minu poole oma kuldsed käed ja tervitas minu kangelastegu!
Nii otsustas vaarao ja hüüdis juubeldavalt: "Lahendatud!"
Vihaselt kihutas Amaneht hauakambri juurest minema - ta oli jälle eksinud!
Aga inimesed, kes sellest midagi ei teadnud, õnnitlesid teda võidu puhul.
"Kas sa lahendasid sfinksi mõistatuse?" küsis Amanehti õpilane.
"Jah," vastas vana mees.
"Sfinks tahtis, et elaksin oma elu ära nii, nagu inimene peab seda tegema.
Minu juuksed on läinud valgeks,
kullaga on raamatus ära märgitud minu kolm peamist tegu."
Ja saigi õpilane vastuse.
"See, keda armastasin kogu südamest," ütles Amaneht. Ja lisas kurvalt:
"Lahendatud, elu on elatud."
Saabus öö.
Jumal Ra kutsus Amanehti oma kuldsesse paati, et vestelda.
Siin lõpetamegi jutustuse inimesest, kes lahendas sfinksi mõistatuse.
Jutustas Pastella