ЗИМА в ПРОСТОКВАШИНО
Да.
Какво има? - Да.
Вече е краят на 20-ти век... - Да!
А ние имаме само един чифт валенки за двамата.
Като при цар Грах. - Да.
А защо така? Пари ли нямате?
Тоест, парите не ви стигат.
Пари си имаме, акъл ни липсва.
Казвах му аз на този ловец - купи си валенки. А той...?
Той какво?
Отишъл и си купил кецове. По-красиви са, казва.
Направил го е без да мисли.
Зимъс каква ни е националното облекло на село?
Валенки, памучни панталони, шуба и кожена шапка.
Зимата даже студентите не носят кецове.
Глупчо е той - глупчо. - Кажете му го това.
Отворете му очите, да му стане ясно.
Не мога, от два дена не си говорим с него.
Не два, а три.
Може да му изпратите писмо или телеграма - за какво е пощата?
Което не е за казване, се пише в писмо.
Каква бланка искате? Обикновена или за поздрав?
Обикновена! Няма да го глезим, я?
Не искал да ме глези той. Аз пък нищо не искам от теб!
Обикновени нямам, само за поздрав.
Ето, пак непредвидени разходи.
Е, дайте поздравителна бланка.
Шарик, ти си глупак. - Не е правилно така!
Ако бланката е поздравителна - първо трябва да се поздрави адресата.
Е, добре.
Поздравявам те, Шаро, ти си глупак!
И после какво да пиша?
Обикновено пишат за времето.
Времето? Времето тук е хубаво.
Какво ти "хубаво"?!
Втори ден виелица! Целия лов ми отвя!
А вие си трайте, другарю пес.
Когато пишете отговор, тогава ще напишете за времето при вас.
Няма да му пиша отговор!
Ей сега ще метна машата по него, да се научи да не обижда!
Не я хвърляй, пощата за какво е? Опаковаме я и я даваме на котарака.
Това вече става пакет.
Изпратиха Ви машата в пакет, искаха да я метнат по Вас.
Какво, какво? За такова нещо ще метна ютията по него!
Една секунда само!
По-тежко е от килограм, това вече е колет.
Сега ще го доставим.
А ако искате да го смачкате с бъчва -
тогава вече става контейнер.
С това се занимава Транспортната агенция.
Как ми омръзна всичко това!
Нашия апартамент ми прилича на телевизионно предаване -
"Какво? Къде? Кога?" се казва.
И защо така?
Ами, не може да разбереш какво, къде се въргаля, и кога всичко ще свърши.
Цветята ми увехнаха от вашия бензин.
Това не е от бензина.
Обикновено вехнат в домове, където атмосферата е много строга.
А при нас е прекалено весела.
Вие с чичо Фьодор и тенис на маса играете, и шах.
И "Запорожка" стара си купихте, разбрицана.
Не мога да разбера какво не ви стига.
Ние с чичо Фьодор говорихме и решихме. - Да.
Че ни е абсолютно необходимо да намерим отнякъде... второ дете.
За да подобрим атмосферата.
За нищо на света!
А Нова Година искаме да изкараме в Простоквашино.
Щом така искате, може да заминавате за вашето си Простоквашино.
Аз не мога, имам сценична изява в новогодишното "Синьо пламъче".
Ами, хвани последната електричка и идвай при нас.
Аз разбира се, обичам природата, но не чак толкова,
че да се возя на електричката в концертното си облекло.
Така си е! B Простоквашино сега е голям студ.
Там трябва концертна шуба да се облича и концертни валенки.
А как ли са там моите Шаро и Матроскин?
Министерство на съобщенията, Простоквашински отдел.
Говорещо писмо.
За първи път получавам такова. Интересно, какво ли има там?
Аз съм, пощальона Печкин.
Донесох списание "Мурзилка"!
Шаро и Матроскин започват подялба на имуществото.
Тчк.
Скоро ще разрежат на две печката. - Зпт.
А след това - къщата. - Тчк.
Пощальона Печкин. - Тчк!
Колко е хубаво, че дойдохте! Трябва да изпратим телеграма на Шаро.
Заповядайте, попълнете бланката. - Флумастер.
Скоро пристига чичо Фьодор. Точка.
Бързо обувай моите валенки и отивай в гората за елха.
15 думи плюс доставка. Дължите 50 копейки.
Гражданино Шаро!
Има телеграма за Вас. Ще пишете ли отговор?
Няма да пиша, нямам пари. - Ами, поровете си в джобовете.
Че аз и джобове нямам. Аз ще му нарисувам отговора.
Е, и какво е това? Какво е това народно творчество?
Това е индианска национална колиба. ФигВам се нарича.
Доживяхме! Ние, така да се каже, на сметището го намерихме.
Измихме го, изкъпахме го, а той ФигВам ни рисува.
Ех, по-добре чичо Фьодор, вместо тебе да си беше взел костенурка.
Така ли? А на мен ми е жал да сека елхите!
Ако всички започнат да секат елхи за Нова Година,
вместо гори ще ни останат само пънове!
Това е хубаво за бабичките, когато в гората има само пънове!
Това пък защо?
Как защо, глупчо? На тях може да се седи!
А какво ще стане с птиците, със зайците? За тях помисли ли?
За зайците мисли той, а за нас кой ще помисли?
Aдмирал Иван Фьодорович Крузeнщерн ли?
Разрешете ми да се поинтересувам, с цел повишаване на образоваността.
А кой е този Иван Фьодорович Крузeнщерн?
Не знам, така се казваше парахода, на който плаваше баба ми.
Той, сигурно не е бил като тебе!
Бил е добър човек, щом са кръстили параход на него.
И той не би сякъл елхи! Не като някои...
Скоро идва Новата Година - вече звънят часовниците.
Струва ми се, че не са часовниците,
а че някой чука на вратата.
Да? Влезте! - Здравейте!
Познайте кой съм аз?
Адмирал Иван Фьодорович Крузeнщерн, човек и параход.
Е вие, вече съвсем... - Кой е? Кой е?
Аз съм, пощальона Печкин, донесох списание "Мурзилка"!
ЧНГ! А... къде е чичо Фьодор?
Той е в колата, не можем да минем, затрупало е пътя!
Че има ездитни кучета, съм чувал.
А че има ездитни котараци - това е преувеличение!
А да сте срещали ездитни пощальони? - Нищо, нищо!
Зимъс тука пътищата и времето са ни такива,
че вече се срещат ездитни академици. Виждал съм!
Чакайте, чакайте!
Колата излезе от дупката. По-натам мога и сам.
* Все по-често забелязвам,
* че съм като подменен.
* За морета не мечтая -
* телевизора ми замени природата.
* Каквото е било до вчера, време е да го забравя. От утре, от утре.
* Ни съседите, ни приятелите,
* никой не може да ме познае, да ме познае...*
Странна таблица за настройки имате вие, с кръгове.
Това тяхното не е таблица, всичко е в паяжини.
Всички тенджери, даже печката им е в такива таблици.
Защото не си говореха.
А ние вече се сдобрихме, когато вадихме чичо Фьодор от снега.
Защото съвместния труд... той сплотява!
Матроскин!
Радвам се, че всичко завърши добре. Весела Нова Година.
Ами Вие, няма ли да я посрещате с нас?
Не, не ме навивайте. В наше време кое е главното украшение на масата?
Цветя? - Кокали!
Телевизора! А тук той показва паяжина. Ще си ходя вкъщи.
Не си отивайте! Задължително ще ремонтираме телевизора.
Нали днес ще показват мама в "Синьо пламъче".
Естествено, че ще го ремонтираме! А на двора имаме прекрасна елха!
Истинска. Хайде да я украсим?
Ура, хайде! Само че, ние нямаме играчки. Няма с какво да я украсим.
Как да няма? На тавана имаме толкова стари неща.
Хайде с тях да я украсим!
Внимание моля! Направете умни физиономии.
Сега ще ви направя фото лов.
Е, какво ново има при вас в Москва?
Решихме с татко второ дете да си уредим.
Преди кожуси и мотори се уреждаха,
а сега деца се уреждат.
Ах, каква радост!
В телевизора един чичко с големи мустаци подари цветя на майка ви.
Аз на този чичко с големите уши... бих му откъснал ушите.
Ей сега ще ви го покажа този чичко. Ето го
Ето го този коварен тип с гражданска външност.
Това не е никакъв тип!
Това е ръководителя на мамината самодейност.
Сега мама ще пее.
Само че, всичко е напразно - не ви работи звука на телевизора.
Колко жалко, че не чуваме мама.
Тя се подготвяше половин година за този концерт.
Хубаво е!
Вашата майка и тук, и там я излъчват. Докъде стигна техниката!
Не техниката е стигнала, а самата аз стигнах дотук, на ски.
А концерта е на запис.
Ура! Нашата мама дойде!
Аз нали казвах, че не мога да живея без нашето Простоквашино!
* Ако нямаше зима в градовете и селата.
* Нямаше да изживеем тези весели дни.
* Децата нямаше да обикалят около снежния човек,
* Нямаше да има ски. Ако, ако, ако...
* Ако нямаше зима, а само лято, нямаше да има новогодишна суета.
* Нямаше да бърза Дядо Мраз към нас,
* Нямаше да замръзне леда на реката. Ако, ако, ако...
* Ако нямаше зима в градовете и селата,
* Нямаше да изживеем тези весели дни...*
Променен тайминг и др. Веско Каменов