Sojuzmultfilm
MUMU Podle povídky I. Turgenìva
V jedné z odlehlých ulic Moskvy,
žila kdysi jedna dáma, vdova,
obklopená poèetným služebnictvem.
Den její, neradostný a nešastný, už dávno uplynul;
a veèer jejího života byl èernìjší než noc.
Proto byla popudlivá a vrtošivá.
V jejím domì žily spoleènice, pradleny, ševci,
truhláøi, krejèí a švadleny,
také sedláø, a domácí lékaø milostpaní.
Ze všech sloužících byl nejpozoruhodnìjší osobou hluchonìmý domovník Gerasim.
Tesknil a hoøekoval po rodném domì, ale èlovìk pøivykne všemu,
a Gerasim též pøivykl mìstskému životu.
Mezi služebnictvem byla pradlena Tatiana,
kdysi velmi krásná, ale krása ji brzy opustila.
Pracovala za dva, ale lásku nikdy nepoznala.
Co se jí zalíbilo na Gerasimovi?
Mírný výraz jeho tváøe, plachost pohybù, bùh ví.
Paní mìla také ševce Kapitona,
nešastného opilce.
Paní litovala zkažené morálky Kapitonovy,
a tak navrhla komorníkovi:
Proè bychom Kapitona neoženili?
Snad se usadí.
Zdá se, že se mu líbí Tatiana.
Ano, vezme si Tatianu!
Uplynul rok.
Kapiton se beznadìjnì pohyboval v kruhu.
Jako èlovìk byl naprosto k nièemu.
Na jaøe byl spoleènì s Tatianou poslán pryè do vzdálené vesnice...
prvním povozem.
Celou noc Gerasim peèoval o štìnì.
Nejedna matka nepeèovala o své dítì tak,
jako Gerasim o svého svìøence.
Dal mu jméno - "Mumu".
Mumu vyplnil prázdnotu,
kterou Gerasim cítil po odchodu Tatiany.
Osamìlost, která ho muèila a trápila,
náhle zmizela.
Celou svou lásku a pøíchylnost
dával malé živé bytosti, Mumu.
Když milostpaní uvidìla Mumu, zvolala: "Bože mùj!"
To je hezký ale pejsek! Pøiveïte mi ho!
Ach, jak je hloupý! Pryè s ním!
Ošklivý pejsek!
Ano, taková malièkost, øíkáš si, mùže nìkdy èlovìka rozrušit!
Milostpaní ráda hrála osamìlou a trpící.
"Jak mùže pro nìkoho být cennìjší pes, než mé pohodlí?"-
stìžovala si.
A komorník slíbil, že zítra už pes nebude mezi živými.
Komorník se snažil Gerasimovi vysvìtlit, že paní s ním není spokojena,
a že chce jeho psa. Øíká: "Chci ho, hned!"
"Bìda mu!"
Gerasim spìchal, ani se neohlédl.
Spìchal domù, do své vesnice,
do svého rodištì.
Jako by na nìj jeho stará matka èekala, volala ho.
Skonèilo dlouhé putování po cizím kraji a mezi cizími.
Scénáø: A. Kostinskij, V. Karavajev
Režie: V. Karavajev
Kamera: V. Strukov Skladatel: A. Raskatov
Vypravìè: A. Kaljagin
KONEC © Kinostudio Sojuzmultfilm