MUMUU põhineb I.Turgenevi jutustusel.
Ühes Moskva äärelinna tänavas
elas kord proua, lesk,
ümbritsetud arvukatest teenijatest.
Tema päev, rõõmutu ja sombune, oli ammu möödunud,
kuid tema õhtugi oli pimedam kui öö.
Selle pärast oli ta kapriisne ja raevutsev.
Proua majas olid seltsidaamid, pesijad, õmblejad,
tislerid, mees- ja naisrätsepad,
sadulsepp ja kodutohter proua jaoks.
Kogu teenijaskonnas
kõige tähelepanuväärsemaks isikuks oli kurt-tumm kojamees Gerassim.
Ta igatses ja nukrutses kodukoha järele,
aga inimene harjub kõigega.
Gerassim samuti harjus linnaeluga.
Teenijate seas oli pesunaine Tatjana.
Kunagi oli teda kaunitariks peetud,
aga ta ilu oli väga ruttu haihtunud.
Töötas ta kahe eest, aga mingitki hellust polnud näinud kunagi.
Ja mis tegi ta armsaks Gerassimile, kas leebe näoilme
või liigutuste arglikkus, jumal seda teab!
Oli veel proual kingsepp Kapiton.
Kibestunud joomar.
Proua kahetses Kapitoni rikutud moraalsust
ja seepärast pakkus mõisavalitsejale:
kas me ehk võtaks Kapitonile naise?
Võib-olla ta muutub korralikumaks?
Paistab, et talle meeldib Tatjana.
Jah, las võtab Tatjana ära!
Läks mööda aasta.
Kapiton jõi end lõplikult põhja
ja inimesena, kes pole mitte millekski kõlbulik,
saadeti kevadel koos Tatjanaga kaugesse kolkakülla.
Esimese hobuvooriga.
Kogu öö jändas Gerassim kutsikaga.
Ükski ema poleks nii hoolitsenud oma lapse eest,
kui hoolitses Gerassim oma kasvandiku eest.
Isegi nime pani talle - "Mumuu".
Mumuu täitis kogu hingelise tühjuse,
mis oli jäänud Gerassimile pärast Tatjana lahkumist.
Üksindus, mis piinas ja häiris teda,
oli järsku kadunud.
Nüüd andis ta kogu oma armastuse ja kiindumuse
väikesele elavale olendile, Mumuule.
Nähes Mumuud, proua hüüdis:
Mu jumal! Jah, ta on armas väike koerake!
Laske ta sisse tuua!
Oh, kui rumal ta on! Viige ta välja!
Jälk koeranäss!
Jah, milline päevavaras, mõelda vaid, võib mõnikord inimest häirida.
Prouale meeldis teeselda kurnatud lesestunud kannatajat.
Kas tõesti mingi koerarajakas on tähtsam, kui minu enda hingerahu?
Kaebles ta
ja mõisavalitseja lubas, et juba homme pole koer enam elavate kirjas.
Mõisavalitseja üritas selgitada Gerassimile, et proua pole temaga rahul
ja nõuab, et tema koer antaks otsekohe talle üle.
Või tal läheb halvasti!
Gerassim ruttas minema tagasi vaatamata.
Kiirustas tagasi oma külla,
oma kodukohta.
Nagu oleks tema vana ema teda oodanud ja hüüdnud
pärast pikka rändamist võõral maal võõraste inimeste hulgas.
Jutustas Pastella