PUDJA
Härra Gennadi Zotovile.
Miks te noormees siin, lubage, külmetate? Kas eksisite oma nooruse tõttu?
Ma ei eksinud, tulin kodust ära. Igaveseks. - Või nii.
Kas te ei sooviks minuga teed juua ja midagi süüa?
Tule ruttu sisse, enne kui siia saiapoodi lumehange sisse puhub.
Noh, rändur, kas said sooja? - Jah.
Mis sind sundis rändama sellise halva ilmaga?
Mõistate, ma rebisin ära saba ühelt kurjalt hiiglaselt.
Saba? Hiiglaselt? Huvitav asjadekäik!
Ükskord tuli ta meile külla.
Tere päevast!
T.J.
Tõeline Julmur - seda see tähendab. - Näed, kangelane, lase hea maitsta.
Nii et sa siis kartsid teda ja otsustasid kodust jalga lasta.
Ei, ei kartnud. Kõik oli hoopis teistmoodi.
Sel habemikul oli kasukas.
Kollasest karusnahast. Ja igal pool rippusid sabakesed.
Siis Tanka, minu õde, ütles:
"See kasukas on haruldase eluka nahast,
kelle nimi on kuninglik sajasabaline meopard."
"Pole see mingi meopard!" ütlesin ma talle.
"Lihtsalt see habemik, kui mõistis, et talv tuleb, läks metsa jahile."
Aga Tanka muudkui ajas oma: "Ei, meopard."
Üldiselt: me läksime temaga tülli.
Aga sabake - raks, ja rebeneski küljest.
Aga Tanka: "Lähen ema juurde, kaeban ära!"
Kas tahad, et habemik ka sinu patsidega kasukat kaunistaks?
Samal hetkel kavatses hiiglane koju minna.
Nägemist!
MOOS
Aga mis saab, kui ta loeb sabad kasukal üle?
Jõuab koju ja loeb üle.
Ja nendes ilmselt peitubki kogu tema õel jõud.
Ja kas siis märkas?
Ei. Lihtsalt ütles: "Tere, noor põlvkond!"
Pani kasuka selga ja läks.
Miks sa siis kodust ära jooksid, kui kõik nii hästi lõppes?
See on Pudja, sellest sabakesest sai tema.
Pudja osutus nii targaks. Kõik käsklused õppis kolme päevaga ära.
Ja siis tuli isa.
Mis see on?
See on ju saba tema kasukalt!
Aga Tanka: "Issi, issi, ma räägin sulle kohe kõik ära!"
Niisugused on need plikad alati.
Aga isa: "Minu kabinetti, silmapilk!"
Mina jäin üksi, koos Pudjaga.
Õe jätsid, tähendab, peapesu saama. Noh, ja mis temast nüüd saab?
Ei tea. Ilmselt annab isa ta sellele julmurile
ärasöömiseks. Sellepärast, et ta on tähtis
ja isa austab teda, aga meid mitte. Lapsi ei austa mitte keegi.
Jaa...
Kuhu sa nüüd siis mõtled minna?
Ma pole veel otsustanud. Võib-olla Ameerikasse.
T.J.
Tere, Gennadi Petrovitð! Teie tort sai just valmis.
Tere, tere!
Mis mänguasi see on? Näeb välja nagu oleks sabake minu kasuka küljest.
Oh, jah! Poiss jättis ühe siia. Nad koos õega selle meisterdasid.
Õega, ütled?
Jah.
Oodake, see olin mina, mina rebisin selle saba ära.
Kas mul oli saba taga? Aitäh siis, et ära rebisid!
Pea üks hetk! Jaa, ma tean sind.
Mina rebisin selle teie kasukalt, tehke minuga, mida tahate,
aga Tankal pole sellega miskit pistmist.
Jaa...
Noh, rebisid ära ja mis sellest? Ma ei märganudki, kuni praeguseni.
Aga mida sa siin üksi teed?
Noh, see noormees kavatses Ameerikasse minna.
Lähme parem, ma viin su koju. Kas täna polnud mitte su ema sünnipäev?
Sünnipäev! Ma olin selle täiesti unustanud.
Jutustas Pastella