KÜBARAMOOR
Tähelepanu! Tähelepanu!
Rong nr 8 Moskva-Jalta väljub kaheksandalt teelt
kell kaheksa Moskva kell... Vabandust!
Kordan! Moskva aja järgi kaheksandalt teelt.
Potsataja, kus sa oled? - Siin, Gena, siin olen.
Kodanikud, esitage piletid.
Gena, pileteid polegi. Äkki neelasid alla?
Vaevalt küll.
Teate, need olid. Ausõna olid.
Olid olemas. - Olid? Olid, aga ujusid minema.
Järgmises jaamas tõstame teid välja.
Päike paistab võimsal säral Moskva peal ja mujal veel.
Rahvas suvel mille pärast on siis lõuna poole teel?
Siinsest järvest püüad latika, metsast seened saad, marjad-lilled ka.
Teist küll paika ära otsi sa, ainult aega lollilt kulutad!
Oi, Gena, vaata!
Seisa! Pea kinni!
Saate teada, kuidas ilma minuta sõita!
Pea kinni!
Keni pühi, tasku tühi! Keni pühi, tasku tühi!
Mis siis ikka, lähme koju.
Aga tead mis, Potsataja,
sügisel pole liipritel kunagi ei lompe ega pori.
Tean, Gena, see on tore. - See on väga hea.
MOSKVASSE 199 KM
Gena, on sul väga raske asju kanda?
Kuidas sulle nüüd öelda, Potsataja, väga raske on.
Kuule, Gena, las mina tassin asju, aga sina tassi mind.
See on sul hästi välja mõeldud!
Hei, dresiin, anna minna! Roheline ise teel.
Oi, kohver, kulub ära.
Nõndaks.
Ja nüüd, edasi!
Ja kõige tähtsam, Potsataja, on see,
et kui lähed mööda rööpaid, ei eksi sa kunagi ära. Selge?
Selge.
Oi, vaata, Gena, kas need on marjad?
Need ei ole marjad, need on pähklid.
Tort! Ðokolaaditort!
Valmistatud 1. aprillil. Värske!
Gena, vaata, mis mina leidsin.
Selle on ilmselt turistid kaotanud. Tuleb neile tagasi viia.
Karauul! Kas see on teie töö? - Ei, me ise jäime kinni.
Kes siis need siia pani? - Puristid. Turistid!
Ma neile näitan, kuidas potsatajatele liiga teha! Neetud salakütid!
Küll ma teid leian!
Peensuhkur. Kohe-kohe ma korraldan teile magusa elu.
Tühja kah neist püünistest. - Õigus.
Hakkame kala püüdma. Anna dünamiit siia. - Võta!
Pikali!
Vennad! - Mis? Kas kala?
See on ju tort. Tõeline.
Aga mida me, vennad, sööma hakkame? - Milleks siis võrk on?
Nupp sul nokib, Petja! Kui heliseb, tõmba!
Aga kes välja mõtles? - Kes siis muu kui Petja!
Miks te nii räpased olete? - Me ujusime jões.
Jões? Aga kes selle reostas? - Vabrik.
Oodake siin.
Korralagedus!
Loodust mürgitavad!
Sisse.
Tere! - Tervist!
Me tulime jõe reostuse asjus.
Kas me siis reostame? - Hirmsasti reostate. - Kõik!
Kõik saab korda. Lõpetame viivitamatult. Toru sulgeda! Saite aru?
Tähendab, koristate toru ära? - Ilmtingimata.
Nägemiseni! - Nägemiseni!
Noh, krokodill, kas asi on joones? - Kõik, jõgi on puhas.
Kuidas on, Potsataja? - Võib ujuda.
Mina esimesena!
Ah nii!
Jõgi saab puhtaks. Hurraa!
Vennad, kell heliseb! Midagi jäi võrku. - Peitu!
Ilmselt tuurakala! - Kas krokodilli läheb vaja?
Appi! Päästke end, kes saab! - Lariska, jälg! Võta kinni, hoia kinni!
See on teile kingituseks.
See on ju konnake. - Aga ta on roheline.
Aitäh! Ainult et laseme ta lahti, las hüppab!
On väga kahju, lapsed, et meil pole teile midagi kinkida.
Miks? Te kinkisite meile jõe. Puhta jõe!
Nii või teisiti, risti-põigiti Kübaramoor vana sõita tahab!
Võtke oma tort! Värske! - Aitäh!
Gena, teie kompsud.
Tere, Potsatajake! - Tere!
Näe, vaata, lind! - Kus?
Kõik! Ära lendas linnuke.
Tort! Hol-lal-laa!
Nii, rivvi! Tehke ennast korda!
Aga mis nöörijupp see on?
Ema! Me enam ei tee!
Kes selle välja mõtles? - Kes?
Kes? - Kes?
Mina. - Tola oled, Petja!
Siin on teie raha ja piletid. Võtke! - Aitäh!
Aga kas teil on piletid? - Tühiasi! Ma sõidan katusel.
Ei-ei-ei! Teie sõidate kupees koos Potsatajaga.
Potsataja on väike, aga teie olete ikkagi daam.
Oi, daam! Aitäh, Gena, krokodill!
Gena, ma sõidan koos sinuga. - Aitäh, Potsataja!
Tubli, vanapoiss! Ei jätnud sõpra.
Noh, tõmmake koomale! Krokodill, mängi!
Aegamisi hetked kaovad kaugusse, neid taas näha - võmatu on see.
Möödunust küll nukrus jäänud meeltesse, parem aeg kuid ootamas on ees.
Loorina, loorina kauge tee häguneb, kaob kerge uduna taevalaotusse.
Igaüks, igaüks paremat igatseb, kihutab, kihutab, vagun sinine.
Kui me solvasime sõpra asjata, soosib aeg meil halva unumist!
Et sõbrad, uude seiklusesse tormata! Hei, anna kiirust juurde, masinist!
Loorina, loorina kauge tee häguneb kaob kerge uduna taevalaotusse.
Igaüks, igaüks paremat igatseb, kihutab, kihutab vagun sinine.
Ruttab sini-vagun, õõtsub rööbastel, kiirrong alles lisab hoogu siis.
Miks on üldse lõpp me kaunil päeval sel? Võiks ju kesta terve aasta nii!
Loorina, loorina kauge tee häguneb, kaob kerge uduna taevalaotusse.
Igaüks, igaüks paremat igatseb, kihutab, kihutab vagun sinine.
Jutustas Pastella