See on väike naljalugu kuraditest. Neil on kõik teistmoodi kui meil - pahupidi.
Neile on kõige tähtsam kellelegi kurja teha.
Seda neile õpetataksegi koolis ja antakse veel ka kodutööks.
Aga emad on neil ka teistmoodi - kui ise koolitükki ära ei tee, teeb ema sinu eest.
Niisiis...
Kangestu!
PAHUPIDI-TAGURPIDI
Vabane! Niimoodi.
Tänase tunni teemaks on väikesed pahateod.
Aga kunas tulevad suured?
Selleks, et teha suuri, pole te veel piisavalt suured.
Nii. Selleks, et teha kellelegi pisikest pahategu,
piisab, kui öelda mõttes "eni-beni-raba".
Ja laksatada sabaga. Sedamoodi.
Seejuures, et saavutada efekti, tuleb kasutada kõige naeruväärsemaid esemeid,
kõike, mis kätte satub. Näiteks, näiteks...
Istu!
Kangestu!
Näiteks tavaline knopka.
Vabane! Ja tahvli juurde.
Kahestu!
Nii.
Aga nüüd sina - tee talle midagi halba: riku tuju, löö teda.
Number 13, kuidas tehakse pisikest pahategu?
Number 44!
Selleks on piisav öelda mõttes "eni-beni-raba" ja laksata sabaga.
Noh, 13?
Ei tea, midagi ei tule pähe. - 44?
Väike pahategu ei tule pähe kõrvalseisja peale vaadates, see tuleb iseenesest.
Tubli, kiiduväärt! Noh, kaua ma ootan?
Eni-beni-raba, eni-beni-raba.
Misasja? 44,
mine tahvli juurde ja näita talle, milline on kõrgemat klassi nurjatus!
Ühine!
Eni-beni-raba.
Kangestu! Kodune ülesanne:
väikeste pahategudega viia lapsevanemad pisarateni.
Pisarad peavad olema tõeliselt kibedad.
Homme kontrollin. Vabane!
Eni-beni-raba, eni-beni-raba, eni-beni-raba, eni-beni-raba.
Noh? - Mida?
Kuidas seda mõista?
Koolis anti ülesanne. - Botaanikas?
Suhtlemises. Me võtame läbi väikesi pahategusid.
Oh, kuidas aeg lendab! Kõtt!
Sa oled kasvanud juba väikeste pahategudeni.
Ema, meil kästi vanemad pisarateni viia ja pisaraid hakatakse kontrollima.
Ah, seda on siis kodutöö jaoks vaja? Ja lilled on nutma ajamiseks?
Need on ilmselt mürgised!? - Ei ole.
Äpardusid, tähendab.
Looder selline, käpard selline! Lihtsalt kurat teab mis!
Ema, no ema, ma korraldan sulle mistahes ebameeldivuse,
sa ainult ütle, millise. Emme!
Mulle endale kohe üldse ei tule midagi pähe.
Jälle tuleb sinu eest ülesanded ära teha.
Olgu, olgu. Istu, istu siis!
Eni... - Oih!
Noh, kuidas oli? Kas selline hookus-pookus sulle sobib?
Ja nüüd sina mulle. Lase tulla! Noh!
Küll näed, kuidas ma maha prantsatan ja kui tigedaks ma veel saan.
Eni-beni-raba, eni-beni-raba, eni-beni-raba.
Noh, nüüd kukun... löö sabaga!
Õnnetu kahemees!
Kas sa "eni-beni" ütlesid? - Ütlesin.
Aga sabaga? - Laksasin.
Mis sul siis viga on?
Ah, sind kavalpead. - Mina?
Ma ju näen, mida sa plaanitsed. Sa mõtlesid välja sellise asja, et...
Midagi ma ei mõelnud. Selles asi ongi. - Tõsiselt?
Mitte midagi? - Millest sa räägid, knopkast või?
Mis knopkast?
Sellest, mille otsa istutakse. - Ah, võluv... Ah, viis plussiga!
Tähendab nii: tool niuhti, aga selle all on knopka.
Nutan nagu krokodill. - Ei õnnestu.
Õnnestub. Sa oled kohe loodud, lihtsalt loodud väikesteks nurjatusteks.
Noh, löö tool alt ära. Löö, sulle öeldakse!
Poeg! - Ema!
Emme, aga sa saad ju haiget.
Just nimelt. Aga pisaraid saab terve pudelitäie.
Viiemees, viiemees, viiemees! Noh!
Eni-beni-raba.
Ema, pole vaja! Ma ei oska ju. Ära ometi nuta.
Jah, aga kes sinu eest pisarad viib?
Vot, saadki kodutöö kahe. Looder.
Mnjah, jah.
Vaatame siis, kuidas olid need pisarad esile kutsutud.
Huvitav, imeline! Mida ütleb selle peale direktor?
Ah? 44?
Ta ütleb: "Järeleksam sügisel".
Just nimelt. Vahelduseks ma seda direktorile veel...
Misasja? Mida sa, kuidas sa? Noh, see on juba liig!
Ma ainult ütlesin "eni-beni-raba" ja lõin mõttes sabaga.
Jutustas Pastella