SNEŽANA
Zbogom, zimo! Petlovi su kukuriknuli...
I Vila Proleća će stići u zoru.
I kada otkuca ponoć,
završava se moja duga smena,
i vraćam se da spavam u ovom šupljem stablu.
Pa vi ste se smrzli, jadni mali!
Hajde, zaigrajte da se zagrejete.
Od početka da kraja ovog velikog sveta,
sve ptice žure da pozdrave dolazak svoje kraljice.
Ponizno se okupimo.
Neka se ptice okupe da pozdrave kraljicu.
Ponizno se okupimo u kraljičinu čast.
Zapevajmo puni hvale.
Zapevajmo glasno da se čuje.
Veje sneg! Veje sneg!
Padaju velike pahulje! Padaju velike pahulje!
U žbunje, brzo! Sakrijte se.
Dolazi Kralj Zime!
Kada zbog zime popucaju drveće i
zidovi bogataških kuća, ja sam srećan!
Kada se zalede kapije i zaškripe šarke,
Magla se diže nad naseljem, i lebdi dok ne nestane.
Pod zadahom vetra,
Sve cu zalediti dok jašem.
Od prostranih ravnica do bezbrojnog drveća ja jašem.
Kada u ponoć projure moje sanke i od hladnoće se sledi sve...
Biće to noć koja će se pamtiti. Zauvek!
Oh, kako sam srećan. Kako sam srećan!
Najdraža Vilo Proleća!
Jesi li dobro?
Kako si ti, Kralju Zime?
Ne mogu da se požalim.
Zemlja Berendej neće dugo zaboraviti ovu zimu!
Bila je to radosna sezona!
Snežni pokrivač prekrio je tlo, posrebreno mesečinom po noći.
Toliko neizrecive lepote širom zemlje!
Izgleda da si baš uživao...
Ali vreme je da pođeš na sever.
Ne požuruj me, znam to i sam.
Ujutru, sa povetarcem...
Odjahaću u Sibiriske tundre.
Kako je naša ćerka, Snežana?
Sada ima 16 godina.
Više joj nisu potrebne dadilje.
Nijedan put ne vodi do njenog skrovišta,
pa niko ne može da je uznemirava.
Da berem šumske jagode, da pevam sa veselim ljudima,
da zapevam uz Lelove radosne pesme o proleću,
Oj, lado Lel!
O tome sanjam, za tim žudim, jer bez pesme ne mogu da živim.
Lepi Lel će me naučiti da ih pevam i jedva čekam.
Postaće melanholična ako bude živela isključivo među sovama i goblinima.
Izludeće! Mladoj devojci treba sloboda.
Nisam slučajno izabrao to mesto.
Doro znam da bi Sunce lako ubilo našu dragu ćerku,
ta vatrena lopta rastopila bi
nebeskom vatrom, strasnim plamenom
srce naše Snežane i onda ne bismo mogli da je zaštitimo.
Nijedna devojka ne voli da bude pod staklenim zvonom.
Pusti da se ja brinem o njoj. -Necu!
Mislim da nije dobro za nju da malo bude sa mnom, malo sa tobom.
Kako onda, crveni nosonjo, može normalno da odrasta?
Slušaj, moraš da shvatiš -
našoj devojčici je potreban kontinuitet,
a stari Bobil nema dece.
Daćemo je njemu da mu bude ćerka.
U redu.
Pozovi je da dođe.
Snežana!
Snežana, dete!
Hej!
Heeej!
Moj mali divlji cvete.
Dođi da te zagrlim!
Lepoto!
Da li bi volela da živiš slobodno među ljudima?
Da, želim, molim vas, pustite me.
Zašto toliko želiš da napustiš svoje skrovište, draga?
Šta je to što nemaš ovde?
Ljudsku pesmu! Pristani, dragi oče...
...i kada se vratiš sa zimom u sigurnost duboke šume...
tada ću svake noći moći da pevam,
da pesmom unesem prekopotrebno veselje u našu usamljenost.
Lepi Lel će me naučiti najradosnijim pesmama.
Kako znaš za tog Lela?
Videla sam ga u blizini svog skrovišta.
Napasa krave u šumi. Zna razne pesme.
Tako je ti čuvaš!
Šta još znaš o tom lepom Lelu?
Videla sam da mu dolaze devojke,
i obećavaju mu slatke poljupce
ako im pokloni pesmu. I zovu ga: Zgodni Lel!
Dragi Lel, voljeni Lel!
Znači taj Lel, ume lepo da peva?
Mama,
Želim da slušam njegovu pastirsku pesmu celi dan i celu noć,
Draga majčice, on zna sve najlepše pesme.
Čula sam šale koje uzdižu smeh do neba, i tužni zov labuda,
koji se razleže preko usnulih jezera.
Da, I znam, čula sam
Prelepi glas slavuja,
kada se raspeva. Glas vila najdublje noći,
ali Lelove pesme volim više od svega.
Te bih pesme mogla da slušam
celu noć i celi dan. Bez prestanka, bez odmora.
Osluškujem i čujem ih
I moje celo srce se rastopi.
Čuješ li to... Rastopi!
Ta užasna reč! Reč ispunjena zlom slutnjom!
Snežana, kćeri, izbegavaj tog Lela.
Ne veruj njegovoj pesmi i prijatnim rečima!
U njima se krije žarki sjaj Sunca.
Od svih reči koje su ljudi smislili,
najstrašnija za mene je "Topljenje."
Snežana, izbegavaj Lela.
Iako sam bila mudra i diskretna,
ti si ipak ljut na Lela, na Sunce.
Ne plašim se Lela, ni njegovih pesama.
Snežana, ako se tvoje srce ikada
ispuni bolom i tugom...
Potraži me, kćeri.
I šta god mi zatražiš, učiniću za tebe!
A ja ću poslati čuvare da te paze.
Hej, prijatelji!
Šumski goblini!
Počujte me!
Probudite se i čujte moje reči!
Morate čuvati Snežanu!
Slušaj me, faune,
ako Lel ili bilo koji drugi čovek bude uznemiravao našu snežnu ćerku,
Brani je od njihovih progona,
Navedi ih da zalutaju među isprepletanim šipražjem.
Neka se zaglibe u močvarama!
Hoću, moj gospodaru!
Oj, slavimo, slavimo!
To su vesele pesme Berendejaca.
Vreme je da pođemo, Kralju Zime! Zbogom, Snežana!
Zbogom, kćeri!
Zbogom, oče
Cele godine ćeš spavati,
a onda se sledeće opet probuditi.
Zbogom! Slavimo. Zbogom! Slavimo.
Leto će ubrzo doleteti, pozdrav zlatnom vatrenom Suncu!
Zbogom! Slavimo. Zbogom! Slavimo.
Jesen će zameniti leto. Pozdravimo useve i žetvu!
Zbogom! Slavimo. Zbogom! Slavimo.
Onda će stići meseci dugih noćiju. Bela zima puna snega.
Zbogom! Slavimo.
I evo, već sad, dani su duži, a Sunce sija toplije.
Zbogom! Slavimo. Zbogom! Slavimo.
Sve će se otopiti i ptice će opet piti sa žuborećih potoka.
Slava svemu tome!
Najveći prosjak među prosjacima je Bobil, obični bednik.
Nema ništa - ni novac, ni odeću, ni robu, ni imanje.
Idemo kući, bestidna pijanice.
Pogledaj!
Kako neobičnna devojka!
Ma pusti je!
Pijanduro, hoćeš da nastradamo.
Princeza!
Živa, prava.
Princezo, reci nam kuda si krenula!
Kako da te zovemo? Reci, princezo!
Snežana. Gde idem? Ne znam.
Ali ako budete ljubazni, možete biti moji domaćini.
Onaj koji me je pronašao može da me vodi kući kao svoju ćerku.
Zbogom, oče.
Zbogom, majko.
Zbogom, šumo.
Zbogom! Zbogom!
Hoćeš da ti sviram?
Lel, nemam hrabrosti da ti to tražim.
Slušanje tvojih pesama je pravo uživanje za mene.
Ali želim da mi ubereš cvet za moju pesmu, kao poklon zahvalnosti.
Da li se šališ? Da li me ismevaš?
Zašto želiš cvet?
Ako ti treba, možeš sam da ga ubereš.
Cvet nije važan.
Važno je da će to biti poklon od tebe, Snežana.
Izvoli.
Držaću ga na vidnom mestu.
Da ga sve devojke vide.
Ako me pitaju ko mi ga je dao...
Reći ću da sam ga dobio od tebe.
Šuma se razdragano budi,
i u njoj pastirska pesma.
Kako je radosno živeti!
Sunce blistavo sija.
U pravu si, lepi Lel.
Idi tamo gde te obožavaju.
Traži ljubav tamo gde treba.
Srce kćeri zime je po prirodi hladno.
Iako nije zatvoreno za tvoju ljubav.
Lel, Lel, lepi Lel.
Oj, laj, Lel, tako drag, tako divan!
Naš dragi Lel, naš Lel, prelepi Lel,
Pridruži se našoj pesmi, dragi Lel!
Donosim orahe, začine i poslastice iz dalekih zemalja.
Ali samo će jedna od vas postati moja žena,
I to ona koja se ne polakomi za mojim novcem.
Baci još za moje prijateljice,
jer me neće lako pustiti
Onaj koji dobije lepoticu mora da plati za nju.
Ne igraj se sa Kupavom.
Nemoj povrediti moje devojačko srce.
Snežana, dođi, raduj se s nama.
Zaigrajmo kolo dok ne padne noć.
Neću još dugo moći da se bezbrižno zabavljam.
Ovo su moji poslednji devojački dani.
Poslednji, Snežana!
Pridružiću vam se.
Samo da odnesem ove bobice kući i vraćam se.
Povedi i Lela!
Želiš da nam se pridruži tvoja prijateljica Snežana,
ali zar mora i Lel?
Bez njega bi Snežana bila veoma tužna.
Misliš?
Sa mnom, sa Mizgirom, bi sigurno bila srećnija.
Ali Mizgire, a ja?
Tebi ostaje Lel!
Voljeni, ja sam tvoja,
biću tvoja nevesta.
Ko kaže?
Srcu se ne može naređivati.
Možda sam te voleo pre, ali sada volim drugu.
Snežanu!
Tako si pokvaren. Muka mi je od tebe, izdajniče!
Draga rečice, ledena vodo.
Duboki, brzi potočiću.
Uzmi me, utopi moju nesreću.
Uzmi moju veliku tugu,
bolno srce izgubljeno u patnji.
Zašto utapati bolno srce?
To će doneti samo novu tugu, i to ne bih mogao da podnesem.
Prevarene devojke imaju svog zaštitnika - cara Berendejaca.
Idi kod njega i traži pravdu, Kupava.
Treperavi i proročki glas odzvanja i...
peva: Care naš, veliki i slavni!
Naše oči ponizno usmerene ka tlu,
zatvorene zauvek u noći bez svitanja.
Slava vekovna za mudrog cara,
za zaštitnika mira!
Neprekidno ćemo mu pevati uz gusle,
caru našem, velikom i slavnom!
Veliki care srecnih Berendejaca!
Živeo zauvek!
U tvom prostranom carstvu
gde sve buja.
Zar je zaista tako? -Tako je.
Ne verujem, Bermijata...
...u tvoje lakomislene tvrdnje.
Nije tako čim ima ubistava,
i pljačke,
i krađe.
Jesi li pohvatao lopove?
Uhvatimo svakog šestog. Zar to nije dobro?
Neka bude krađe.
Na kraju, lopov svakako bude uhvaćen.
U svakom slučaju, blagostanje je velika reč.
Dugo je nisam čuo u svom carstvu.
Već 15 godina.
Leta su nam kratka.
I svake godine su sve kraća.
Proleća su hladnija.
Maglovita i oštra, kao jesen.
Izgleda da je Jarilo, bog Sunca ljut na nas.
Mudri care, zašto je ljut?
Evo zašto:
U ljudska srca se uvukla hladnoća.
Više ne služe lepoti i veselju.
Posvetili su se drugim strastima.
Gordosti, zavidnosti i tome slično.
Ukratko, prijatelju, to što smo okoreli u hladnoći
...je razljutilo Jarila, boga Sunca.
I hladnoća je njegova osveta. Shvataš?
Mudri care!
Zašto ne narediš da žene moraju biti smernije,
a muževi nežniji?
I da se isto tako ponašaju neoženjeni mladići...
prema svojim zaljubljenim nevestama?
Vrlo jednostavno rešenje.
Misliš da će biti delotvorno?
Ne.
I šta onda da naredim?
Pre nego što se Sunce naljutilo na nas...
već je postojala takva naredba.
Ali niko je se nije pridržavao, jer su imali druge brige i probleme.
Razmišljao sam o tome cele noći, sve dok nije svanulo.
I došao sam do zaključka.
Sutra, na proslavi u čast boga Sunca, Jarila
u svetoj šumi gde se moj narod okuplja, pričaću o ovome
svim devojkama i nevestama, i mladićima i mladoženjama.
Nemoj da se naljutiš.
Neveste su otišle jer su se posvađale sa mladoženjama.
Pa ko će se onda venčati sutra?
U pitanju je velika svađa.
Oko čega su se posvađali?
Oko nečega što je uznemirilo sve u selu.
Snežana je nedavno optužena
da zavodi mladiće.
Neveste su iz ljubomore napale svoje mladoženje
i to još uvek traje!
Jedino rešenje je bilo da ih međusobno razdvojimo.
Mlada devojka sa suzama u očima moli da...
...je primite i saslušate.
Mladima iz mog carstva
moja vrata nikad nisu zatvorena!
Poštovani, presvetli care!
Reci šta te muči. Ko ti je naneo nepravdu?
Ko te je osramotio?
Da te pitam, presvetli care...
Treba li verovati ljudskim zakletvama?
Treba li se uzdati u ljudsku savest?
I kada se razočaramo u jednog, treba li izgubiti veru u svakoga?
Kako da ne verujemo u te stvari, draga devojko?
Šta je svrha života...
ako ne možemo da se uzdamo u istinu i savest?
Onda mogu otvoreno da pričam, presvetli care?
Slušam te.
Počujte moje reči!
Najhrabriji, najmoćniji i plemeniti ljudi.
Dostojanstvenici sa dugim bradama,
Vlasnici imanja i bosonogi kmetovi!
Svi vi, počujte, zove vas vaš car.
To je izraz njegove vrhovne vlasti!
Dođite pred njegov presto.
Dođite svi, pohitajte
u njegovu palatu jer
vaš car vas poziva!
Okupite se u njegovom dvorištu...
dođite baš svi,
pred njegov pravedni sud,
gde će doneti svoju presudu!
Hvala svima što ste došli! Gde je okrivljeni?
Veliki care, Mizgir čeka vašu presudu.
Da li je njegov zločin svima poznat?
Poznat je!
Da li priznaješ svoju krivicu?
Priznajem.
Mizgire, hoćeš li joj tražiti oproštaj?
Da li je želiš za svoju ženu?
Mizgir u srcu ima ljubav za samo jednu - Snežanu.
Časni narode!
Ova izjava opravdava smrtnu kaznu.
Ali kod nas nema mesta okrutnim zakonima.
Zato osuđujem Mizgira
da bude proteran iz svoje rodne zemlje;
Neka se skloni sa vrata,
neka se skloni od svake kuće
koja poštuje svete stare običaje.
Nemam reči u svoju odbranu,
ali, care, da si ikada video Snežanu...
Zar ne izgledam kao plemkinja?
Svi se dive tvom lepom šeširu.
Pozdrav, care!
Snežana, došlo je vreme,
da odabereš svog mladoženju!
Koga bih odabrala, care? Ne znam!
Tvoje srce će ti reći!
Moje srce je tiho.
Veliki care!
Ona ne ume da voli.
Zar je to moguće kada je tako lepa?
Ne mogu da poverujem.
Ali ako je istina...
onda je to uvreda za velikog Jarila! Zbog toga je ljut na nas.
Berendejci!
Onaj ko pre svitanja...
probudi ljubav u zaleđenom srcu ove lepe devojke...
Moći će da se oženi njome!
Veliki care, moja žarka strast će zagrejati njenu dušu.
Veruj mi.
Ja, ubogi pastir Lel,
iz zahvalnosti svemoćnom bogu Sunca,
ću joj pomoći.
Probudiću toplinu u njenim očima.
Spoznaće ljubav! Pre svitanja.
Premudri care! Poništi moju presudu.
I zaklinjem ti se da ću ja biti taj...
koji će zadobiti srce ove mlade devojke!
Mizgire i Lel!
Prihvatam i nadam se
da će se sve završiti dobro.
Svi ćemo otići u svetu šumu večeras,
slušaćemo vaše pesme,
i igra će trajati do ranih jutarnjih sati.
Vidi onu lipu u ravnici!
Iza lipe ima beli šator,
pored njega stoji jedna devojka.
U ravnici je lepojka
napravila venčić od cveća.
Kome će ga dati?
Srećan je onaj koji će ga poneti!
Venčić je za njenog voljenog!
Dabar u vodi, okružen divljim patkama,
napušta potok i penje se na kamen da se osuši.
Aj, loli, loli, loli! Aj, loli, loli, loli!
Da se osuši. Da se osuši.
Sa vrha kamena razgleda da vidi ko dolazi.
Aj, loli, loli, loli!
Veseli lovci i njihovi brzi psi tragaju za dabrom.
Aj, loli, loli, loli!
Aj, aj, aj, loli, loli, loli!
Kakvog li veselja.
Razdragani ljudi svuda unaokolo.
Toliko su se umorili.
Igrali su i pevali dok nisu popadali.
Samo dobar i iskren narod može da peva tako glasno
i igra tako okretno.
Jednog je dana oblak rekao munji,
Grmi, grmi, a ja ću doneti kišu
da osvežim zemlju,
i usrećim cveće. Devojke će brati šumske jagode,
a mladići će ih pratiti.
Lel, loli, loli, Lel!
Starac lagano kroči šumom,
i kad spazi devojke u radu, kaza:
Recite mi, deco, zašto toliko plačete?
Nevaljala devojka se, eno tamo, skrila, zar neće dati odgovor?
Čuj kako ti se podsmeva iz šipražja!
Lel, loli, loli, Lel!
Starac lagano kroči šumom,
i kad spazi devojke u radu, kaza:
Recite mi, deco, zašto toliko plačete?
Nevaljala devojka se, eno tamo, skrila, zar neće dati odgovor?
Čuj kako ti se podsmeva iz šipražja!
Lel, loli, loli, Lel!
Hvala ti, Lel.
Među ovim lepim devojkama, odaberi onu koju želiš,
Pokloni joj pred svim ovim ljudima...
Jedan poljubac!
Izaberi mene, izaberi mene.
Snežana, sačekaj.
Zaljubio sam se u tebe, zar ne shvataš?
Čekaj, čekaj.
Uspori malo, Mizgire.
Poludeo sam od ljubavi!
Spotičem se o svaki panj u ovoj šumi da uhvatim njeno priviđenje.
Sjajni turobni zelenkasti svici...
poput Snežaninih očiju.
Još uvek juriš njenu senku po dubinama šume!
Juriš san, prizivaš da postane java.
Samo sunčevi zraci mogu odagnati senke iz njegovog uma.
Majko, oči su mi ispunjene suzama. Moje srce je otežalo...
od bola i tuge. Prizivam te!
Iz tihih voda dođi da čuješ jecaje
i tužbalice svoje kćeri.
Snežana, dete moje!
Šta želiš od mene?
Podari mi ljubav, da volim ili umrem.
Jer reči ljubavi ja ne poznajem.
Ne znam taj osećaj.
Zaboravila si strahove svoga oca.
Da će ljubav biti tvoja smrt.
Pusti me da sama odaberem.
Jedan trenutak ljubavi
draži mi je od godina bola i suza.
Dete, tvoja želja je ispunjena!
Magično cveće, umiri je, začaraj njene misli!
Neka se ljubav proširi njenim srcem!
Mama, šta mi se to dešava?
Kako je sve na zemlji i nebu divno,
kako su blistavi odsjaji talasa,
kako su meke senke! Kako je šuma mirna!
I nebo, majko! Kao raj!
Zato što je sve začinjeno ljubavlju tvoje duše.
Prvi koji bude imao sreće da te sretne
dobiće tvoju ljubav.
Ali vesela moja kćeri, obećaj mi jedno.
Sakrij svoju ljubav od Jarila, boga Sunca.
Kreći se šumskim stazama,
pod senkama krošnji i izbegavaj da si pod otvorenim nebom.
Zbogom, kćei.
Kakvo se blago krije u mojim grudima?
Kuda će me put odvesti? Kom čoveku, još uvek ne znam.
Sama započinjem ovaj put.
Snežana!
Uzaludno sam te tražio
sinoć po šumi.
Plašiš li me se?
Oh, ne, Mizgire!
Moje srce više ne poznaje strah.
Daj da ti pogledam u oči!
Vidim tvoj iskreni pogled, čujem tvoj topli glas!
Snežana, to su ohrabrujuće reči!
Pričaj mi još! Moje srce poskače od sreće.
Vidi, postaje svetlije na istoku.
Sakrij me od Jarilove smrtonosne vatre među najdublje šumske senke!
Posejasmo proso po njivi, Oj, lado, posejasmo ga.
Vršaćemo proso na podu, Oj, lado, vršaćemo ga.
Kako ćete ga vršati? Oj, lado.
Upregnućemo naše konje, oj, lado.
Lako ćemo ih platiti, oj, lado.
Šta nam nudite? Oj, lado.
Daćemo vam mladu devojku, oj, lado.
I biće nas jedna manje, oj, lado. I imaćemo jednog više, oj, lado.
Neka vam je brak blagosloven!
Volite se i budite srćni. Živite u izobilju.
Care, poverio si mi
da zadobijem njeno srce i tako sam i učinio.
Poslušao sam te
i sada te molim da nam blagosiljaš brak!
Da li dobrovoljno prihvataš
Mizgirovu ljubav?
Da li mu svojevoljno
daješ svoje srce?
Presvetli care!
Pitaj me 100 puta.
I svih sto ću ti reći da je on moj voljeni!
Kako sam dirnuta!
Je l' ovo sreća ili smrt?
Kakva duboka vatra
prodire u moje biće!
Majko proleća,
draga majko,
hvala za ljubav,
hvala ti za ljubav,
ovu božansku radost koju si mi dala,
da spoznam ljubav!
Moje srce, moja krv, svaki delić mog bića,
izgara u vatri!
Umirem i topim se!
Moje srce, moja krv, svaki delić mog bića,
izgara u vatri!
U ljubavi i sreći!
Umirem i topim se!
Zbogom, dragi prijatelji!
Zbogom, moj voljeni!
Zbogom, moj najdraži!
Moja ljubavi,
potpuno sam tvoja.
Ovim poslednjim pogledom primi moju dušu!
Primi moju dušu!
Snežana, živi!
Čudo!
Neviđeno čudo!
Istopila se, kao sneg.
I to je bio kraj snežne devojke.
Ako ne mogu biti sa njom,
ne želim da živim.
Ćerka Kralja Zime, hladna Snežana je umrla.
A sa smrću te prelepe devojke nestali su i dugi zimski periodi.
Zato odbacite poslednje tragove hladnoće iz vaših duša,
i okrenite se Suncu.
Veseli Lel!
Zapevaj nam Jarilovu pesmu!
Blistavi i moćni bože Jarilo,
najveličanstveniji na svetu, slava tebi!
Blistavo i moćno Sunce,
najveličanstvenije na svetu, slava tebi!
Slava tebi!
title by allynat23
Preuzeto sa www.titlovi.com