HOIUPÕRSAS
Tähelepanu, kohe ilmub vikerkaar!
Kiiresti siia! Kiiremini!
Mõtleks, vikerkaar! - Vikerkaar, see on nii ilus.
Pane maha! Kiiresti, kiiresti!
Kuidas? Kas sina siis ei taha näha vikerkaart?
Milleks see mulle?!
Mingi mõttetu logeleja!
Aga mis saab elevandist? Ta ei näe ju midagi.
Jaa, siia ülesse ta ei pääse.
Ma tean. Me ehitame tema jaoks silla. - Õigus.
Milleks see sild? Kalliks läheb.
Paistab, et see-see-see. Ei, pole õige. Vaatame, vaatame.
Aga siiski, nii-nii-nii.
Ei, pole see. - Hurraa!
Aga ehk ei maksa, sõbrad?
Ma olen ju nii suurekaaluline.
Julgemini, elevant!
Vaadake, hoiupõrsas! See juba on midagi!
Ta tuli vikerkaart vaatama.
Jaa-jaa-jaa, vikerkaar-vikerkaar.
Jaa-jaa, vikerkaar, jah.
Pea kinni! - Milline sigadus!
See münt jäeti poisile hommikueine jaoks.
Mõtleks, jääb üks hommikusöök vahele!
Nii-nii-nii-nii.
Terviseks! Tule siia!
Kuula, on üks asi, noh?
Mitte kellelegi sõnakestki. - Aga mis asi see on?
Siia kaotati üks münt ära. Otsiksid ehk kapi alt, ah?
Mina sinna, isegi mõistad, ei mahu.
Tead, ma annan sulle juustu. - Olgu.
Vihmakene, lõpeta!
Noh, anna nüüd juust!
Ma ütlesin, anna juust siia!
Sulle juust, jah, juust.
Juust sulle, jaa-jaa-jaa-jaa.
Kõtt, minema siit!
Tasa! Kas te kuulete?
Vikerkaar!
Tasem! See on ju muusika.
Muusika-muusika!
Just see siin on kõige magusam muusika.
Vikerkaart ta niisiis ei näinudki.
Vaadake, minu nööp!
Jutustas Pastella