TELEFON Kornei Tðukovski luuletuse põhjal
TELEFON
Halloo! - Halloo! - Jah! - Kuulan.
Kuulan! - Ja-jah!
Mul helises telefon. Kes räägib? - Siin elevant on.
Kust teid kuulen? - Olen kaameli juures.
Mis on te sooviks? - Ta ðokolaadi prooviks.
Kellele siis oleks see? - See mu pojale.
Kui palju saata siis? - Nii umbes puuda kuus või viis.
Või lausa kuus? - Rohkem ta ei jõua ju.
Ta mul ju alles pisike. - Pisike?
Elevandile kuus puuda ðokolaadi.
Hiljem siis krokodill helistas, küsis, ise silmi vesistas:
Mu armas ja hea, kalosse saatma mul pead.
Mulle, mu kaasale ja Totoðale!
Pea nüüd, jäi ju eelmise nädala sisse, kui saatsin sul kaks paari häid kalosse?!
Noh, need, mis eelmisel nädalal saadud, need on meil juba ammugi söödud.
Pikisilmi me ootel, kunas saata sa jõuaks tosina uusi kalosse me lõunaks.
Uusi ja magusaid neid!
Krokodillile tosin kalosse.
Mulle helistasid hiljuti gasellid, lauldes küsisid need sellid:
Kas on tõesti põlenud ära kõik me karussellid?
On teil aru peas, gasellid? - Kas on põlenud ära kõik me karussellid?
On teil aru peas, gasellid, pole hukas karussellid, korras on te karussellid!
Ah nii, et põlenud ei ole karussellid! Tõesti korras karussellid!
Tuleb nädal uus, te sellid jälle seal, kus karussellid,
kiiguksite, hüppaksite rõõmsalt oma karussellil.
On see tõsi?
Hiljem siis kõllasid haigrud. - Saatke tilku, meid tabanud haigus!
Konni sõime me eile liig aplalt, nüüd kõhud on valusad tapvalt.
Siin me, jänkud, meil soov on vaid, kas on võimalik saata kindaid?
Halloo, siin hirv! Juba õhtu on käes, olen püüdnud teid leida terve päev!
Jaa, jaa, siin pärdikud, ei pikka juttu, saatke meil raamatuid ruttu!
Siin meie, linnukesed, oleme, tuletikke meil saatke, palume!
Halloo, siin hirv! Juba õhtu on käes, olen püüdnud teid leida terve päev!
Päästke morsk! Eile, suu liialt valla, merisiiliku neelas ta alla!
Just sellised lood on nii põnevad, selgus, et siili okkad on teravad!
Hiljem siis helistas karu. Kuis möirgas, kui kaotanuks aru!
Pidage! Rahuneda kui te prooviks! Seletage, mis on teie sooviks?
Muu! Muu!
Aga tema vaid "muu" ja "muu"! Miks nii, ei mõista ma ju.
Palun pange nüüd hargile toru!
Ja selline segadus, näed, kohe terve päev!
Kill ja kõll, kill ja kõll!
On see hüljes või on hirv.
TELEFON
Häda! - Häda! - Häda! - Häda!
Noh, mis on lahti? - Häda, häda! Tulge ruttu, pole mahti!
Milles asi? - Päästke! - Keda? - Jõehobu!
Meie jõehobu vajus sohu! - Vajus sohu?
Ei saa edasi-tagasi! Kui te ei tule, ta upub, ta lõpp on kole!
Sureb, saab me jõehobu hukka! - Olgu, ruttan, ruttan!
Kui ma saan, siis aitan ka.
Oh, pole see tõesti kerge lõbu, tõmmata soost välja jõehobu!
Jutustas Pastella