Medvídek Pú
Kapitola první
ve které se seznámíme s Medvídkem Pú a s nìkolika podezøelými vèelami
ZEMÌ Medvídka Pú Bylo nebylo ... minulý pátek.
žil v jedné zemi medvídek, jmenoval se Medvídek Pú.
Proèpak se tak jmenoval?
Protože na jeho dveøích byl nápis: Medvídek Pú.
A on pod ním žil.
Jednoho dne se Medvídek Pú vypravil do lesa,
aby se trochu posilnil. Vždycky se rád trochu posilnil.
Kromì toho byl básník a ve volném èase psal básnì. A také písnièky.
Asi takové:
Drbu-li se na hlavì, žádná bìda,
v hlavì mám piliny, jo, jo, jo.
Jsou tam sice piliny, huèení a køik,
šumìní, pištìní... Špatnì se mi nevede.
Dobøe se má Medvìd Pú,
popøejte jeho písním sluch.
Nezáleží, co právì dìlá,
jestli hubnout totiž nezaène.
Tedy pokud se ovšem posilní.
Vysoký, pøevysoký dub
Tenhle bzukot, to není jen tak.
To znamená, že tu nìkdo mùže bydlet.
A proè bys mìl bzuèet, kdybys nebyl vèela?
Asi tak.
Proè jsou na svìtì vèely?
Aby dávaly med.
To bude tak.
A proè je na svìtì med?
Abych ho jedl.
Podle mì, je to tak.
Kdyby vèela byla medvìdem,
mìla by své hnízdo pøi zemi,
a když by šel medvìd za medem,
nemusel by šplhat vìtvemi.
To vám pøeci každý poví,
že med chutná medvìdovi.
Vèely bzuèí: Bzum, bzum, bzum!
Chystáme med medvìdovi.
A tak se Pú vypravil za svým nejlepším pøítelem Prasátkem,
který bydle v domì s nápisem: Cizím V
Kdo to byl Cizí V, to nevìdìlo ani samo Prasátko.
Dobré ráno, Pú.
Dobré ráno, Prasátko.
Nemáš, náhodou... nafukovací balónek?
- Nafukovací balónek? - Jo.
Pìknì jsem to promyslel.
Potøebuju nafukovací balónek.
K èemu ti bude nafukovací balónek?
Med.
Co? Med.
Kdo chodí na med s nafukovacím balónkem?
Já chodím.
A ... bylo Prasátko na návštìvì u Králíka.
A tam dostal darem dva krásné balónky.
Modrý a zelený.
Který se ti líbí víc?
To je tak. Když jdeš na med,
nejdùležitìjší je, aby si tì vèely nevšimly.
Jestli balónek bude zelený, mohou si myslet, že jsou to listy.
A nezpozorují ho.
A když bude modrý, budou si myslet, že je to prostì kousek nebe.
A taky si nièeho nevšimnou.
A co myslíš? Že si nevšimnou, že pod balónkem jsi ty?
Možná všimnou, možná ne.
Budu dìlat, že jsem malinký obláèek.
A ony se nedovtípí.
Lepší bude, když si vezmeš modrý.
Kampak jdeme s Prasátkem?
To je tajemství.
Ha! Nemáš deštník?
Prostì jsem myslel, že by se nám mohl hodit.
Od takových vèel je možné èekat všechno.
Kampak jdeme s Prasátkem? To velké tajemství
se nikdo nedozví.
Podrž.
No, co? Teï vypadám jako opravdový èerný mrak.
Kampak jdeme s Prasátkem? To velké tajemství
se nikdo nedozví.
- Ano? - Ne.
Pøifoukni balónek.
Hm.
Pus!
Hurá.
To je výborné.
- Jako co teï vypadám? - Jako medvìd, co letí balónem.
Nevypadám jako malý mráèek?
Ne. Moc ne.
Dobøe.
Uvidíme, jak budu pøipadat tìmhle vèelám.
- Prasátko! - Co?
Øekl bych, že mì ty vèely podezøívají.
Z èeho tì podezírají?
Nevím.
Možná si myslí, že jim chceš ukrást med.
Prasátko?
Oni vùbec nevìøí, že jsem mráèek.
- A co teï? - Otevøi deštník a procházej se s ním.
Budu zpívat písnièku jako mráèek a ty se na mì dívej a øíkej:
"Vypadá to, že bude pršet."
Vypadá to, že bude pršet.
Je krásné, že jsem mráèek, mráèek, mráèek, mráèek
a pluji po nebi.
Vypadá to, že bude pršet.
Všechno jsem pochopil.
Tohle nejsou ty správné vèely.
Vùbec nejsou ty pravé. Urèitì nemají ten správný med.
Spustím se dolù.
Vypadá to, že bude pršet.
O tom jsem ještì nepøemýšlel.
Vypadá to, že bude pršet.
- Prasátko? - Co?
Máš doma pušku?
- Ano. - Pøines ji.
Každý malý mráèek zpívá si jak ptáèek.
Mám šedivý fráèek, zpívám si jak ptáèek.
Prasátko!
Už bìžím.
Støílej!
Kam to støílíš?
Ne do vèel. Musíš trefit do balónu.
Jestli støelím do balónku,
tak to nepøežije.
A jestli nestøelíš, tak to nepøežiju já.
Hm.
- Oj. - Netrefil jsem se?
To se tak úplnì nedá øíct.
Jen ses netrefil do balónku.
Promiò, prosím.
Pú!
Mùže to být díky tomu, s urèitostí to nelze tvrdit,
že mu øíkali Pú.
Není náhodou èas se posilnit?
Podle mého názoru, ano.
Inu, pohádky je konec.
Tedy konec této pohádky.
I pro ostatní. Pro Králíkovi,
pro Prasátko, pro Oslíka i pro všechny ostatní.
KONEC lenuse@seznam.cz