TUHKATRIINU
Kuningriigist meil jutt, kuis selleks on tava, kord elas hea metsnik kaugel metsade taga.
Ta elu nii üksik seal metsade sees, kuid tal on tütar, kes rõõmsaks ta teeb.
Armsa tüdruku pärast ju päikegi säras, seal rästa laul, karul tantsida au.
Ja roos õitses seal - just nõnda on hea. Just nõnda, just nõnda, just nõnda on hea.
Ent õel võõrasema neil kõike muutis, pea peale elu majas pöörata suutis.
Oma tütreid ta jumaldab, neil paitab pead, kuid Tuhkatriinu vaid töötama peab.
Tuhkatriinul on liuad, vaagnad ja köök, pannid ja potid ning löögid ja nöök.
Nõel ja luud, ei midagi, midagi, midagi muud.
Tähelepanu! Tähelepanu!
Kuningas käskis kõigile elanikele varakult teatada,
et homme toimub lossis suur rahvarohke ball.
On õnnelikud lihtsalt kõik, kel osaks saab see ball!
Ball, ball! - Ball, ball! Ball.
Tuhkatriinu!
Tuhkatriinu, oota minut! Töötama nüüd pead veel pisut.
Nõud, need hiilgavaks sa nühi, põrandad kõik ära pühi.
Puid kuuks ajaks: lõhu need, kohvi aastaks ette tee!
Peenardele istuta nelikümmend roosi ka.
Kuni õitsvaiks saavad need, pühi puhtaks aiateed.
Kui sa oled püüdlik küllalt, jagu saand tööst viimasest,
balli võid siis imetleda sina lossi akendest.
Ruttu ballile nüüd tõtta, saad sealt õnne kaasa võtta!
Kell kaksteist ehk varem veel olema pead koduteel.
Kui kell viimast korda lööb, kadunud mu võlutöö.
Hobused ja tõld nii hea - Tuhkatriinu, meeles pea!
Kui kell viimast korda lööb, kadunud mu võlutöö!
Kus ma elan? - Kuidas elan?
Naeratades. - Kurbuses.
Seda täna ei tea enam, alles täna kohtudes.
Jäädavalt! - Jäädavalt!
Jäädavalt!
Ei me tea, kust keegi tulnud, kes me ise, ei me tea.
Teame vaid - ime tulnud! Ja juhtunud see meiega.
Jäädavalt! - Jäädavalt!
Jäädavalt!
Õhtu jõuab kesköö tundi ja kui õnnelinnud seal,
teame vaid me hinge sundi: lahku minna ei saa eal.
Iialgi! - Iialgi!
Iialgi! Iialgi!
Hei, neiud, sulnid neitsid! Palume teil proovida jalga seda kingakest.
Kellele see tundub sobiv, läheb jalga kingake,
sellest saab lõpuks printsi mõrsja.
Ja nii rõõmsalt ja nii kurvalt lõõritab meil metsalind,
sellest, et ma sinu kõrvalt ei lahku eal, ei jäta sind.
Iialgi! - Iialgi!
Iialgi!
- Iialgi!
Iialgi!
Jutustas Pastella